ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року	Львів	Справа № 140/3201/22 пров. № А/857/18029/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Курильця А. Р., Кушнерика М. П., 
з участю секретаря судового засідання –     Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі №140/3201/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів,-

суддя в 1-й інстанції – ОСОБА_2 ,
час ухвалення рішення – 09.11.2022 року, 
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                        в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог просив визнати протиправним та скасувати наказ №395-АГ від 28 березня 2022 року “Про призначення службового розслідування” та визнати протиправним та скасувати наказ №410-АГ від 30 березня 2022 року “Про результати службового розслідування” в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді «попередження про неповну службову відповідність».
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не враховано вимоги статті 8 Закону України “Про звернення громадян” та п.6 розділу І наказу Міністерства внутрішніх справ України №815 від 08 листопада 2021 року “Про затвердження Порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі”, зокрема, вказує, що у ст.8 вищевказаного закону чітко зазначено, що письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором, а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає. Звертає увагу, що службове розслідування проведено формально, шаблонно та упереджено, так як останнє проводилося фактично за один день, що є очевидною фікцією, оскільки неможливо за такий короткий термін встановити всі факти вчиненого ним так званого надуманого правопорушення. Вказує, що службові особи, причетні до проведення вказаного службового розслідування, домоглися вилучити первинне пояснення л-нта ОСОБА_3 , яке було правдиве, об`єктивне та замінити пояснення ОСОБА_4 , в якому б відображалася інформація, що тільки ним одноособово приймалося рішення на виїзд громадянина ОСОБА_5 за кордон. Крім того вказує, що л-нт ОСОБА_4 був присутнім під час безпосереднього пропуску через державний кордон громадянина ОСОБА_5 , і такі його доводи в повній мірі кореспондуються з первинним поясненням л-нта ОСОБА_4 , в яких він власноруч та переконливо стверджував, що пропуск громадянина ОСОБА_5 було вчинено за його вказівкою та згодою. Також зазначає, що у порушення вимог ст.86 Закону України “Про дисциплінарний статут Збройних сил України” на  нього було накладено стягнення, яке по своїй суворості не відповідає ступеню надуманої відповідачем його провини, оскільки до цього не мав стягнень та по службі характеризувався виключно позитивно. Таким чином, вважає, що оскаржувані накази є протиправними та підлягають скасуванню. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що інформація, на підставі якої було призначено службове розслідування (наказом від 28 березня 2022 №395-АГ) про можливе неналежне виконання військовослужбовцями військових обов`язків не є анонімною, як вважає позивач, а є усним інформування (рапортом/доповіддю) посадових осіб щодо порушень, про які стало відомо під час виконання військових обов`язків. Командир, після того, як йому стало відомо про порушення військової дисципліни, з дотримання вимог Порядку №815 своїм письмовим наказом від 28 березня 2022 № 395-АГ призначив службове розслідування. Вказує, що покликання позивача на ст.8 Закону України «Про звернення громадян» є безпідставними, оскільки цим Законом не передбачено порядок застосування його до процесу проведення службового розслідування, а тому він не може бути застосований та використовуваний під час забезпечення процесу проведення службових розслідувань, які проводяться в Державній прикордонній службі України, оскільки такі правила визначені в Порядку №815. Звертає увагу, що службове розслідування проведено повно та об`єктивно, з дотриманням вимог Порядку №815, за результатами якого встановлено: наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями військовослужбовця та їх наслідками; умови, що передували вчиненню правопорушення; вимоги законодавства, які було порушено; наявність вини військовослужбовця, обставин, що її обтяжують, а також ставлення військовослужбовця (військовослужбовців) до вчиненого: відомості, що підтверджують інформацію, яка стала підставою для призначення службового розслідування: пропозиції щодо застосування до військовослужбовця (військовослужбовців) дисциплінарного стягнення; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування. До висновку службового розслідування додані пояснення, акти, довідки, характеристики, копії службових карток та інші матеріали, що стосуються службового розслідування. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача (апелянта) – Дем`янів І. М. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Позивач у судове засідання не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи без його участі за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів
Представник відповідача – Кошатюк І. А. у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні.
На адресу НОМЕР_1 прикордонного загону надійшов лист Адміністрації Держприкордонслужби України від 25 лютого 2022 року №23-6081/0/6-22-вих., в якому йшлося про те, що у зв`язку з введенням в Україні правового режиму воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” та на виконання вимог Закону України “Про правовий режим воєнного стану” врахувати, що обмеження щодо заборони на період дії правового режиму воєнного стану виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років не застосовуються до осіб, вказаних у статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, зокрема, до осіб: 1) які мають посвідчення про відстрочку від призову та повідомлення про зарахування на спеціальний військовий облік; 2) які мають висновок військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби у військовий час; 3) на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років; 4) які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років; 5) на утриманні яких перебуває дитина  з інвалідністю віком до 18 років або повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю  І чи ІІ групи  до досягнення нею 23 років; 6) усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років; 7) зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, у разі відсутності інших осіб, які можу здійснювані такий  догляд; 8) чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неновнорідний) брат чи сестра загинули або пропали безвісти під час проведення антитерористичної операції. В решті питань керуватися вказівками, зазначеними в листі Адміністрації Держприкордонслужби України від 24 лютого 2022  року №23-6122/0/6-22-Вих. 
Ці вимоги були встановленим порядком доведені до підрозділів охорони кордону для врахування та виконання в межах компетенції. 
28 березня 2022 року до посадових осіб НОМЕР_1 прикордонного загону надійшла усна інформація від офіцерів Адміністрації Державної прикордонної служби України про можливу протиправну діяльність з боку окремих військовослужбовців відділення інспекторів прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ”, а саме: щодо неправомірного пропуску через державний кордон України 16 березня 2022 року в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполученні “Ягодин” громадянина ОСОБА_6 без відповідних документів на перетин кордону в період воєнного стану.  
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 28 березня 2022 року №295-АГ “Про призначення службового розслідування” призначено службове розслідування з метою з`ясування  причин та обставин можливої протиправної діяльності з боку окремих військовослужбовців відділення інспекторів прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ”, а  саме: неправомірною пропуску через державний кордон України 16 березня 2022 року в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення “Ягодин” громадянина Украйні ОСОБА_6 без відповідних документів на перетин кордону в період воєнною стану. 
За результатами службового розслідування було складено висновок, затверджений начальником НОМЕР_1 прикордонного загону полковником ОСОБА_7 . Відповідно до цього висновку, враховуючи зібрані в ході службового розслідування матеріали комісія прийшла до висновків: факт перетину державного кордону громадянина України ОСОБА_8 без відповідних документів на перетин кордону в період воєнного стану - мав місце; майстер-сержант ОСОБА_9 , виконуючи службові обов`язки в прикордонному наряді “Перевірка документів”, будучи уповноваженою на те особою, в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення “Ягодин” на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” 16 березня 2022 року о 04 год. 24 хв. здійснив безпідставний пропуск громадянина України ОСОБА_6 на виїзд з України через державний кордон України без належних на те правових підстав та не здійснив негайну доповідь прикордонному наряду “Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску” про прийняте ним рішення про пропуск вищевказаного громадянина через державний кордон України, що визначалось прикордонним нарядом “Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску” під час проведення інструктажу перед заступанням на службу.
У зв`язку з вищевикладеним в діяннях майстер-сержанта ОСОБА_10 вбачається недотримання вимог статей 11, 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, частини 1 статті 7 Закону України “Про прикордонний контроль”, статті 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вказівок Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24 лютого 2022  року № 23-6122/0/6-22-Вих. та від 25 лютого 2022 року № 23-6081/0/6-22-Вих.
За результатами проведеного службового розслідування, комісія запропонувала начальнику прикордонного загону за особисту недисциплінованість, безвідповідальність, що виразилось у не здійсненні 16 березня 2022 року негайної доповіді прикордонному наряду “Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску” про прийняте ним рішення про пропуск вищевказаного громадянина через державний кордон України, що визначалось прикордонним нарядом “Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску” під час проведення інструктажу перед заступанням на службу, недотримання вимог статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, сержанта з матеріального забезпечення відділення інспекторів прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” майстер-сержанта ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності правами начальника НОМЕР_1 прикордонного загону. Крім того, запропоновано щодо позивача скласти протокол про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-18 Кодексу України про адміністративне правопорушення, який направити до Любомльського районного суду Волинської області для прийняття правового рішення.
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 30 березня 2022 року № 410-АГ “Про результати службового розслідування” за особисту недисциплінованість, безвідповідальність, що виразилось у не здійсненні 16 березня 2022 року негайної доповіді прикордонному наряду “Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску” про прийняте ним рішення про пропуск вищевказаного громадянина через державний кордон України, що визначалось прикордонним нарядом “Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску” під час проведення інструктажу перед заступанням на службу, недотримання вимог статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, сержанту з матеріального забезпечення відділення інспекторів прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” майстер-сержанта ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення – “Попередження про неповну службову відповідність”.
З цим наказом позивача було ознайомлено 28 квітня 2022 року, про що свідчить його підпис на зворотній сторінці наказу.
Не погоджуючись з наказами №395-АГ від 28 березня 2022 року “Про призначення службового розслідування” та №410-АГ від 30 березня 2022 року “Про результати службового розслідування”, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом у суд.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що наказ №395-АГ від 28 березня 2022 року “Про призначення службового розслідування” є правомірним, оскільки підставою для призначення службового розслідування слугувала інформація про невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, що відповідає вимогам пункту 4 розділу І Порядку №815. Крім того, у ході проведення службового розслідування комісією, яка проводила службове розслідування, було доведено вину позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, яке полягало у тому, що внаслідок недотримання вимог керівних документів з правил оформлення громадян, які перетинають державний кордон, його протиправні дії призвели до виїзду за кордон в умовах воєнного стану громадянина України без достатніх наявних підтверджуючих документів, а також невчасного реагування керівництвом зміни прикордонних нарядів на виниклу ситуацію, внаслідок не доповіді прикордонному наряду “Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску”; відповідачем також дотримано, встановлені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України та Порядком №815 строки проведення службового розслідування та строки накладення дисциплінарного стягнення і підставно враховано, що порушення військової дисципліни було допущене військовослужбовцем, який проходить службу на посаді сержанта з матеріального забезпечення відділення інспекторів прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” та є уповноваженою особою на здійснення пропуску через державний кордон України в умовах воєнного періоду, що дискредитує Державну прикордонну службу України і підриває її імідж, негативно впливає на рівень особистої дисципліни військовослужбовців, особливо в період оборони України, її незалежності та територіальної цілісності, а тому підстави для скасування оскаржуваних наказів відсутні.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Ч.2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з ч.2, 4 ст.2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Ч.1 ст.3 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” передбачає, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України, “Про оборону України”, “Про Збройні Сили України”, “Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію”, інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За змістом ст.6, 10, 27, 28 Закону України “Про Державну прикордонну службу України” Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, який виконує завдання щодо забезпечення недоторканості державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) зоні, є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону та фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до п.2 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (далі – Положення №1115/2009) громадяни проходять військову службу в Держприкордонслужбі (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом. Громадяни, які проходять військову службу в Держприкордонслужбі, є військовослужбовцями Держприкордонслужби (далі - військовослужбовці).
Згідно з п.5 Положення №1115/2009 громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.
Поняття військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року, зі змінами та доповненнями (далі - Дисциплінарний статут).
Дія цього Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями. 
За змістом ст.1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. 
Ст.2 Дисциплінарного статуту передбачає, що військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. 
Відповідно до ст.3 Дисциплінарного статуту військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.
Згідно з положеннями ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби. 
За змістом ст.5 Дисциплінарного статуту за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.
Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.
Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".
Відповідно до ст.84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Ст.85 Дисциплінарного статуту передбачає, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу. 
Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Згідно зі ст.86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
За змістом ст.87 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.
Підстави та процедуру проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби), а також військовозобов`язаних під час проходження ними навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження ними підготовки та зборів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (підготовки, зборів), оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішень, а також повноваження посадових осіб під час проведення службового розслідування визначені Порядком проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 08.11.2021  № 815 (далі – Порядок №815).
Пункт 4 розділу І Порядку №815 передбачає, що підставою для призначення службового розслідування є: наявність інформації про невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків; наявність інформації про порушення військової дисципліни або громадського порядку, вимог законодавства, наказів начальників (командирів), розпорядчих документів або виявлення ознак таких порушень; виявлення фактів завдання шкоди; припис Національного агентства з питань запобігання корупції або подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції; установлення фактів дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак, а також сексуальних домагань; неправомірне застосування військовослужбовцем заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, озброєння та бойової техніки.
Відповідно до п.6 розділу І Порядку №815 службове розслідування не призначається: з метою перевірки інформації, що міститься в анонімних повідомленнях, крім анонімних повідомлень, що містять відомості про порушення вимог Закону України “Про запобігання корупції”, якщо наведена в них інформація стосується конкретної особи, містить конкретні дані, які можуть бути перевірені; якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.
Згідно з п.1 розділу ІІ Порядку №815 службове розслідування призначається письмовим наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби. Інші посадові особи можуть звертатися з клопотанням за підпорядкованістю про призначення службового розслідування.
За змістом п.4 розділу ІІ Порядку №815 начальник (командир) органу Держприкордонслужби зобов`язаний призначити службове розслідування: не пізніше десяти діб від дня, коли йому стало відомо про правопорушення; протягом трьох діб - за фактами, які є підставою для усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків, або після отримання письмової доповіді посадових (службових) осіб про завдання шкоди.
У наказі про призначення службового розслідування зазначаються: підстави для призначення службового розслідування; посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, стосовно якої має бути проведено службове розслідування (якщо її встановлено); посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, якій доручено проведення службового розслідування, або голови та членів комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування); мета проведення службового розслідування; дати початку проведення службового розслідування та подання висновку службового розслідування на затвердження; матеріально-технічне забезпечення роботи посадової особи чи комісії на час проведення службового розслідування (за потреби); інші, прийняті в разі потреби, рішення начальника (командира) органу Держприкордонслужби (пунктом 5 розділу ІІ Порядку №815).
Відповідно до п.1 розділу ІV Порядку №815 службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення.
Згідно з п.4 цього розділу службове розслідування починається з дня, визначеного в наказі про призначення службового розслідування. Днем закінчення службового розслідування є день затвердження висновку службового розслідування начальником (командиром), який призначив службове розслідування.
Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: отримувати інформацію про підстави проведення службового розслідування, склад комісії; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; відмовлятися давати пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; висловлювати письмові зауваження щодо повноти та об`єктивності проведення службового розслідування; звертатися з письмовим рапортом до начальника (командира) органу Держприкордонслужби, який призначив службове розслідування, щодо ознайомлення з висновком та матеріалами службового розслідування в частині, що її стосується, з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України “Про захист персональних даних”, “Про державну таємницю” та іншими актами законодавства; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, визначені законом.
За змістом пунктів 1-2 розділу VІ Порядку №815 за результатами службового розслідування складається висновок службового розслідування.
У висновку службового розслідування зазначаються: посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи (осіб), яка(і) проводила(и) службове розслідування; підстави для проведення службового розслідування; установлені під час службового розслідування обставини, за яких військовослужбовцем (військовослужбовцями) учинено правопорушення, які стали підставою для призначення службового розслідування; час, місце, спосіб, мотив та мета вчинення правопорушення, його наслідки (їх тяжкість); посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), персональні дані (дата та місце народження, освіта, період військової служби, період перебування на займаній посаді, наявність або відсутність у неї незнятих дисциплінарних стягнень), характеристика особи, яка вчинила правопорушення, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли його вчиненню; наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями військовослужбовця та їх наслідками; умови, що передували вчиненню правопорушення або спонукали до його вчинення; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; завдана шкода та її розмір; наявність вини військовослужбовця (військовослужбовців), обставин, що її пом`якшують чи обтяжують, а також ставлення військовослужбовця (військовослужбовців) до вчиненого; відомості про залучення фахівців та дані про них (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), посада), надані ними висновки; відомості, що підтверджують чи спростовують інформацію, яка стала підставою для призначення службового розслідування; пропозиції щодо застосування до військовослужбовця (військовослужбовців) дисциплінарного стягнення, притягнення до матеріальної відповідальності, ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень (за наявності), обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, а також відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів та про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.
До висновку службового розслідування додаються пояснення, акти, довідки, характеристики, копії службових карток та інші матеріали, що стосуються службового розслідування.
Відповідно до п.1 розділу VII Порядку №815 за результатами розгляду висновку та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, начальник (командир) органу Держприкордонслужби затверджує висновок службового розслідування та приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Згідно з п.2-3 розділу VII Порядку №815 вид дисциплінарного стягнення визначається особисто начальником (командиром) органу Держприкордонслужби, який призначив службове розслідування, щодо кожної особи правопорушника у висновку за результатами службового розслідування, а в разі накладення дисциплінарного стягнення старшим начальником (командиром) - у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли начальникові (командирові) стало відомо про правопорушення, а в разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.
За змістом ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Ст.55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачає, що командир бригади (полку, корабля 1 рангу) має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами “а”-“ґ”, а також пунктами “д”-“ж” (до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно) статті 48 цього Статуту.
Відповідно до ст.88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк. 
Крім того, згідно з ч.1 ст.2 Закону України “Про прикордонний контроль” прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.
За змістом ч.3 ст.6 Закону України “Про прикордонний контроль” пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні.
Ч.4 ст.6 Закону України “Про прикордонний контроль” передбачає, що прикордонний контроль вважається закінченим після надання уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України дозволу на перетинання державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем або після доведення до відома відповідної особи рішення про відмову у перетинанні державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України “Про прикордонний контроль” паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.
Згідно з вимогами п.20 глави 5 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 19 жовтня 2015 року №1261 перевірка документів - прикордонний наряд у складі одного та більше прикордонників, який призначений для перевірки документів у осіб з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, в`їзду та перебування на визначеній території, де Державна прикордонна служба України здійснює прикордонний контроль, інші службові дії з охорони державного кордону, а також дослідження за результатами оцінки ризиків документів, що стосуються транспортних засобів, вантажів.
Під час виконання завдань прикордонний наряд з перевірки документів зобов`язаний перевіряти документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон (в`їжджають/виїжджають та перебувають на визначеній території), з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, при цьому з`ясовувати наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону (в`їзду/виїзду та перебування на визначеній території).
Як вбачається з матеріалів справи, Адміністрація Держприкордонслужби України листом від 25 лютого 2022 року №23-6081/0/6-22-вих повідомила НОМЕР_1 прикордонний загін про те, що у зв`язку з введенням в Україні правового режиму воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” та на виконання вимог Закону України “Про правовий режим воєнного стану” врахувати, що обмеження щодо заборони на період дії правового режиму воєнного стану виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років не застосовуються до осіб: 1) які мають посвідчення про відстрочку від призову та повідомлення про зарахування на спеціальний військовий облік; 2) які мають висновок військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби у військовий час; 3) на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років; 4) які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років; 5) на утриманні яких перебуває дитина  з інвалідністю віком до 18 років або повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю І чи ІІ групи до досягнення нею 23 років; 6) усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років; 7) зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, у разі відсутності інших осіб, які можу здійснювані такий  догляд; 8) чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неновнорідний) брат чи сестра загинули або пропали безвісти під час проведення антитерористичної операції. У решті питань керуватися вказівками, зазначеними у листі Адміністрації Держприкордонслужби України від 24 лютого 2022  року № 23-6122/0/6-22-Вих. 
Матеріалами справи стверджується, що ці вимоги були встановленим порядком доведені до підрозділів охорони кордону для врахування та виконання в межах компетенції. 
Як встановлено судом, 28 березня 2022 року до посадових осіб НОМЕР_1 прикордонного загону надійшла усна інформація від офіцерів Адміністрації Державної прикордонної служби України про можливу протиправну діяльність з боку окремих військовослужбовців відділення інспекторів прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ”, а саме: щодо неправомірного пропуску через державний кордон України 16 березня 2022 року в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполученні “Ягодин” громадянина ОСОБА_6 без відповідних документів на перетин кордону в період воєнного стану.  
У зв`язку з наведеним вище наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 28 березня 2022 року №295-АГ “Про призначення службового розслідування” призначено службове розслідування з метою з`ясування причин та обставин можливої протиправної діяльності  з боку окремих військовослужбовців відділення інспекторів прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ”, а саме: неправомірного пропуску через державний кордон України 16 березня 2022 року в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення “Ягодин” громадянина України ОСОБА_6 без відповідних документів на перетин кордону у період воєнною стану.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що підставою для призначення службового розслідування слугувала інформація про невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, що відповідає вимогам пункту 4 розділу І Порядку №815, а тому наказ №395-АГ від 28 березня 2022 року “Про призначення службового розслідування” прийнято правомірно.
Доводи апелянта в цій частині не заслуговують на увагу та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, за змістом висновку службового розслідування, комісією, яка проводила службове розслідування, було встановлено наступне: у період з 20:00 15 березня 2022 року по 08:00 16 березня 2022 року майстер-сержант ОСОБА_1 виконував наказ з охорони державного кордону в прикордонному наряді “Перевірка документів” виїзд зелений/червоний коридор (легковий напрямок) в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення “Ягодин”; у журналі інструктажу зміни прикордонних нарядів наявний підпис майстер-сержанта ОСОБА_1 про доведення йому вимог Указу Президента України №64/2021 “Про введення воєнного стану”, постанови КМУ від 12 березня 2022 року №264, ЗУ “Про правовий режим воєнного стану”, роз`яснення Адміністрації Держприкордонслужби України від 24 лютого 2022 року №23/6122/0/6/22, розпорядження начальника прикордонного загону від 05 березня 2022 року №Т/23-2071 “Про додаткове впорядкування окремих питань здійснення прикордонного контролю” та розпорядження начальника прикордонного загону від 09 березня 2022 року №1723-2155 “Про особливості виїзду за кордон осіб на постійне місце проживання”; громадянин України ОСОБА_11 перетнув державний кордон на виїзд в Україну в пункті пропуску для автомобільного сполучення “Ягодин” о 04.24.24 16 березня 2022 року на транспортному засобі марки “Неоплан” (рейсовий автобус), реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якості пасажира; введення до бази даних програмно-технічного комплексу автоматизованого прикордонного контролю “Гарт-1/П” інформації стосовно вищезазначеного транспортного засобу та громадянина здійснював майстер-сержант ОСОБА_1 (ktr85), який виконував службові обов`язки у відповідності до графіку несення служби зміни прикордонних нарядів (час для відпочинку з 00.00 до 01.00); в полі додаткова інформація, як підстава для пропуску зазначено: “п.2 розпорядження АДПСУ 23-6081”, тобто посилання на наявність висновку військової - лікарської комісії про непридатність до військової служби, що не відповідає дійсності, адже в наявності була лише довідка військового комісара про обмежену придатність, яка не є документом, що підтверджує непридатність та, в свою чергу, не дає право на виїзд за кордон; в цілому оформлення транспортного засобу та пасажирів тривало з 03.49.50 по 04.24.24 16 березня 2022 року. 
При цьому, комісією встановлено, що громадянин України ОСОБА_11 був оформлений ОСОБА_1 в транспортному засобі, що може свідчити про наявні сумніви в законності оформлення вказаного громадянина. Однак згідно з рапортом про результати прикордонного контролю в пункті пропуску для автомобільного сполучення “Ягодин” нестандартних або конфліктних ситуацій не виникало, несправностей в документах, осіб, які перетинають кордон, не було. Заяви від прикордонних нарядів “Перевірка документів” про необхідність проведення поглибленої перевірки документів не надходили.
Таким чином, з врахуванням зібраних у ході службового розслідування матеріалів, комісія дійшла висновку, що мав місце факт перетину державного кордону громадянином України ОСОБА_8 без відповідних документів на перетин кордону у період воєнного стану.
Так, майстер-сержант ОСОБА_9 , виконуючи службові обов`язки у прикордонному наряді “Перевірка документів”, будучи уповноваженою на те особою, в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення “Ягодин” на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” 16 березня 2022 року о 04 год. 24 хв. здійснив безпідставний пропуск громадянина України ОСОБА_6 на виїзд з України через державний кордон України без належних на те правових підстав та не здійснив негайну доповідь прикордонному наряду “Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску” про прийняте ним рішення про пропуск вищевказаного громадянина через державний кордон України, що визначалось прикордонним нарядом “Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску” під час проведення інструктажу перед заступанням на службу.
У зв`язку з вищевикладеним, комісія дійшла висновку, що у діяннях майстер-сержанта ОСОБА_10 вбачається недотримання вимог статей 11, 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, частини 1 статті 7 Закону України “Про прикордонний контроль”, статті 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вказівок Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24 лютого 2022 року №23-6122/0/6-22-Вих. та від 25 лютого 2022 року №23-6081/0/6-22-Вих.
Враховуючи усе наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у ході службового розслідування встановлено наявність у діях позивача складу дисциплінарного правопорушення. Доказів на спростування вказаних обставин матеріали справи не містять.
Ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачає необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: бути дисциплінованими, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), дотримуватися законів України, Військової присяги, сумлінно виконувати свій військовий обов`язок, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння.
Відповідно до ст.12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
За змістом ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
При цьому, загальновідомим є факт, що Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України з 24 лютого 2022 року на 30 діб введено воєнний стан, який продовжений до 21.11.2022 на підставі указів Президента України “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні” від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022.
Крім того, матеріалами справи стверджується, що Адміністрація Державної прикордонної служби України листом від 25 лютого 2022 року №23-6081/0/6-22-Вих. в доповнення до №23-6122/0/6-22-Вих. довела до відома, в тому числі і позивача, що обмеження на період правового режиму воєнного стану щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років не застосовується до осіб, вказаних у статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, зокрема, до осіб: 1) які мають посвідчення про відстрочку від призову та повідомлення про зарахування на спеціальний військовий облік; 2) які мають висновок військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби у військовий час; 3) на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років; 4) які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років; 5) на утриманні яких перебуває дитина  з інвалідністю віком до 18 років або повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю  І чи ІІ групи  до досягнення нею 23 років; 6) усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років; 7) зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, у разі відсутності інших осіб, які можу здійснювані такий  догляд; 8) чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повно рідний, неновнорідний) брат чи сестра загинули або пропали безвісти під час проведення антитерористичної операції.
Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно здійснено оцінку зібраних доказів та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пропуск позивачем у період воєнного стану (16 березня 2022 року) громадянина України ОСОБА_6 на виїзд з України через державний кордон України без належних на те правових підстав свідчить про порушення ним військової дисципліни та службових обов`язків.
Крім того, колегія суддів не може залишити поза увагою ту обставину, що позивач не заперечує факту вчинення ним дисциплінарного правопорушення, разом з тим, як на підставу протиправності спірних наказів ОСОБА_1 покликається на недотриманням процедури та порядку проведення службового розслідування, та визначення виду дисциплінарного стягнення.
При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, порушень у призначенні та проведенні службового розслідування, на які покликається позивач, суд не вбачає та зазначає, що службове розслідування проведено повно та об`єктивно, з огляду на наступне.
Так, матеріалами службового розслідування підтверджено, що причино-наслідковий зв`язок, вчиненого 16 березня 2022 року порушення майстер-сержантом ОСОБА_1 полягає у тому, що внаслідок недотримання вимог керівних документів з правил оформлення громадян, які перетинають державний кордон, його протиправні дії призвели до виїзду за кордон в умовах воєнного стану громадянина України без наявних підтверджуючих документів, а також невчасного реагування керівництвом зміни прикордонних нарядів на виниклу ситуацію, внаслідок не доповіді прикордонному наряду “Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску”. Причинами правопорушення, вчиненого позивачем – є непорозуміння з прикордонним нарядом “Помічник старшого зміни прикордонних нарядів” прийняття самостійного неправомірного рішення.
За результатами проведеного службового розслідування, комісія 30 березня 2022 року запропонувала начальнику прикордонного загону за особисту недисциплінованість, безвідповідальність, що виразилось у не здійсненні 16 березня 2022 року негайної доповіді прикордонному наряду “Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску” про прийняте ним рішення про пропуск вищевказаного громадянина через державний кордон України, що визначалось прикордонним нарядом “Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску” під час проведення інструктажу перед заступанням на службу, недотримання вимог статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, сержанта з матеріального забезпечення відділення інспекторів прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” майстер-сержанта ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності правами начальника НОМЕР_1 прикордонного загону.
Начальник НОМЕР_1 прикордонного загону на виконання абзацу 1 пункту 1 розділу VII Порядку № 815 за результатами розгляду висновку та матеріалів службового розслідування затвердив висновок службового розслідування та у зв`язку з тим, що вину військовослужбовця повністю доведено і прийняв рішення про накладення дисциплінарного стягнення у виді “Попередження про неповну службову відповідність”.
За приписами абз.1 п.2 Порядку №815 вид дисциплінарного стягнення визначається особисто начальником (командиром) органу Держприкордонслужби, який призначив службове розслідування, щодо кожної особи правопорушника у висновку за результатами службового розслідування.
Під час проведення службового розслідування позивач не заявляв будь-яких клопотань щодо витребування доказів, в тому числі і відео фіксації порядку проходження паспортного контролю громадянином України ОСОБА_12 , а також не скористався передбаченими пунктом 4 розділу V Порядку № 815 правами, зокрема, щодо висловлювання письмових зауважень щодо повноти та об`єктивності проведення службового розслідування. При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивачем не надано, а судом не встановлено доказів, що відповідач позбавив його такого права.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в ході проведення службового розслідування комісією, яка проводила службове розслідування, було доведено вину позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, у висновку службового розслідування з матеріалами були зазначені відомості про характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби; відповідачем дотримано встановлені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України та Порядком №815 строки проведення службового розслідування та строки накладення дисциплінарного стягнення.
Також колегія суддів вважає, що відповідач при визначенні виду дисциплінарного підставно врахував, що порушення військової дисципліни було допущене військовослужбовцем, який проходить службу на посаді сержанта з матеріального забезпечення відділення інспекторів прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” та є уповноваженою особою на здійснення пропуску через державний кордон України в умовах воєнного періоду, що дискредитує Державну прикордонну службу України і підриває її імідж, негативно впливає на рівень особистої дисципліни військовослужбовців, особливо в період оборони України, її незалежності та територіальної цілісності.
Разом з тим, порушення відповідачем процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності матеріали справи не містять, а судом таких не встановлено.
Враховуючи усе наведене вище, підстав стверджувати про те, що наказ відповідача від 30 березня 2022 року № 410-АГ “Про результати службового розслідування” щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді «попередження про неповну службову відповідність» є протиправним та підлягає скасуванню, колегія суддів не знаходить.
Щодо покликань позивача на наявність пояснень ОСОБА_4 від 30 березня 2022 року, як на спростування вчинення позивачем дисциплінарного проступку, які він долучив до матеріалів справи, то колегія суддів такі до уваги не приймає, оскільки зі змісту таких не вбачається спростування відсутності у діях позивача ознак вчинення проступку, який поставлений йому у вину.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ №395-АГ від 28 березня 2022 року “Про призначення службового розслідування” є правомірним, оскільки підставою для призначення службового розслідування слугувала інформація про невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, що відповідає вимогам пункту 4 розділу І Порядку №815. Крім того, у ході проведення службового розслідування комісією, яка проводила службове розслідування, було доведено вину позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, яке полягало у тому, що внаслідок недотримання вимог керівних документів з правил оформлення громадян, які перетинають державний кордон, його протиправні дії призвели до виїзду за кордон в умовах воєнного стану громадянина України без достатніх наявних підтверджуючих документів, а також невчасного реагування керівництвом зміни прикордонних нарядів на виниклу ситуацію, внаслідок не доповіді прикордонному наряду “Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску”; відповідачем також дотримано, встановлені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України та Порядком №815 строки проведення службового розслідування та строки накладення дисциплінарного стягнення і підставно враховано, що порушення військової дисципліни було допущене військовослужбовцем, який проходить службу на посаді сержанта з матеріального забезпечення відділення інспекторів прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” відділу прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” та є уповноваженою особою на здійснення пропуску через державний кордон України в умовах воєнного періоду, що дискредитує Державну прикордонну службу України і підриває її імідж, негативно впливає на рівень особистої дисципліни військовослужбовців, особливо в період оборони України, її незалежності та територіальної цілісності, а тому підстави для скасування оскаржуваних наказів відсутні.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                           
                                                       п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі №140/3201/22 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, передбачених ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повне судове рішення складено 28 квітня 2023 року.