ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4416/22  Номер провадження 33/814/1238/23	Головуючий у 1-й інстанції Харабадзе К.Ш.  Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем Плаксюк І.Ю.,
за участі:
захисника – адвоката Ковжоги О.І.,
представника потерпілого – адвоката Павлюченка О.О.,
особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 06 квітня 2023 року,

в с т а н о в и в :
Цією постановою 
  	ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,	

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КпАП України. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в сумі 15 294, 72 грн.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 15.09.2022 року, о 11.10 год., керуючи автомобілем „Volkswagen Passat”, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул.Миколи Ярошенка в с.Терешки Полтавського району Полтавської області на 346 км. а/д „Київ-Харків-Довжанський”, не надав переваги у русі автомобілю „Chevrolet Aveo”, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі в напрямку м.Харків, та допустив зіткнення, внаслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.16.11 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.
Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення, суддя вказав, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки для накладення адміністративного стягнення. 
       На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Зазначив, що в момент зіткнення його автомобіль перебував у нерухомому стані, так як стояв в районі перехрестя та надавав перевагу у русі транспортним засобам, які рухалися по а/д „Київ-Харків-Довжанський”, тобто головній дорозі.
Виникнення дорожньо-транспортної пригоди було спровоковане діями водія ОСОБА_2 , який, порушуючи ПДР України, не врахувавши складних погодніх умов, на великій швидкості намагався здійснити поворот праворуч, однак його автомобіль почало заносити, що і призвело до зіткнення.
При цьому, при прийнятті рішення, суддя безпідставно не взяв до уваги висновок експерта №23 від 07.11.2022 року.
Крім того, при визначенні стягнення суддя неправомірно стягнув витрати на проведення судової автотехнічної експертизи від 16.03.2023 року, хоча такі кошти мають бути стягнені за кошти державного бюджету.
Потерпілий ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання справи, в судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив. 
       Вислухавши захисника Ковжогу О.І. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, представника потерпілого Павлюченка О.О., який вважав постанову судді законною та обгрунтованою та просив залишити її без змін, перевіривши матеріали справи, приходжу до такого висновку.
Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності.
Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.
Статтею 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з п.16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Під час розгляду справи у апеляційному суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що причиною виникнення ДТП, на його думку, стало порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 , який, не врахувавши складних погодніх умов, на великій швидкості намагався здійснити поворот праворуч, однак його автомобіль почало заносити, що і призвело до зіткнення.
Як вбачається зі схеми місця ДТП, зіткнення відбулось на крайній правій смузі руху автомобіля „Chevrolet Aveo”. Пошкодження на транспортних засобах локалізовані таким чином: у „Chevrolet Aveo” пошкоджено переднє ліве крило, бампер зліва, передню ліву фару, радіаторну решітку капот та лобове скло, у „Volkswagen Passat” – переднє ліве крило, передній бампер з лівої сторони, передня фара зліва, капот, лівий передній підкрилок, протитуманна фара зліва.
З наявних в матеріалах справи пояснень водія ОСОБА_2 вбачається, що він, керуючи автомобілем „Chevrolet Aveo”, рухався по автомобільній дорозі „Київ-Харків-Довжанський” в напрямку м.Харків. Поблизу с.Копили Полтавського району, помітив праворуч автомобіль „Volkswagen Passat”, який намагався здійснити різкий маневр виїзду із другорядної дороги на головну та створив йому перешкоду у русі. Намагаючись уникнути ДТП, вжив заходи екстренного гальмування, однак зіткнення транспортних засобів уникнути не вдалося.
Наявними в матеріалах справи фотознімками та відеозаписами з місця події відображається напрямок руху транспортних засобів, дорожня обстановка та обставини їх зіткнення, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди. 
З наявного в матеріалах справи висновку експерта №4027-4028 від 16.03.2022 року вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулось внаслідок першочергового контакту передньої лівої частини „Volkswagen Passat” із передньою лівою частиною кузова автомобіля „Chevrolet Aveo”, що потягло за собою технічні пошкодження. При цьому експерт зазначив, що в даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 16.3, 16.11 ПДР України та, з технічної точки зору порушення п.16.11 ПДР України знаходилися у причинному зв`язку із даною пригодою. 
Наданий стороною захисту висновок експерта №23 від 07.11.2022 року суд не бере до уваги з таких підстав. 
В своєму висновку експерт зазначив, що ОСОБА_2 мав діяти у відповідності до п.12.1 ПДР України, яким передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. При цьому зазначив, що з технічної точки зору дії ОСОБА_2 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди лише в частині невідповідності п.12.1 ПДР України.
В той же час, висновок про те, що ОСОБА_2 , не вибравши безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, що позбавило його можливості постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, суперечить встановленим обставинам справи, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, до моменту здійснення  ОСОБА_1  маневру виїзду на перехрестя з другорядної дороги, ОСОБА_2 вже рухався по головній дорозі і не змінював напрямку руху до того моменту, коли ОСОБА_1 створив небезпеку для його руху.
Також висновок експертизи №23 суперечить встановленим даним щодо місця зіткнення транспортних засобів, яке зафіксоване схемою ДТП, пояснення водія ОСОБА_2 , фотознімками, та узгоджується з дорожньою обстановкою. 
Крім того, як вбачається зі вступної частини висновку, для проведення експертного дослідження було надано лише частину матеріалів справи. Зокрема, поза увагою експерта залишились пояснення самого ОСОБА_2 .
Експерт встановив в діях ОСОБА_2 невідповідність вимогам ПДР України, про порушення пунктів яких протокол про адміністративне правопорушення не складався та не був предметом розгляду суду першої інстанції.
Таким чином, висновок експерта не узгоджується з обставинами події, не відповідає вимогам ст.251 КпАП України, є суперечливим та спростовується наявними в матеріалах справи доказами. 
Викладені обставини свідчать про те, що водій ОСОБА_1 , здійснюючи виїзд з другорядної дороги на перехрестя нерівнозначних доріг, не надав дороги транспортним засобам, що наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, що і потягло за собою зіткнення автомобілів, тим самим порушив п.16.11 ПДР України.
Таким чином, саме ОСОБА_1 , порушивши ПДР України, створив умови для ДТП, і саме його дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням наслідків, а тому його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, є повністю доведеною.
Тому посилання щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , а також допущення порушень в ході складання протоколу та розгляду справи в місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи захисника про безпідставне стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення судової автотехнічної експертизи, спростовуються таким.
Відповідно до положень ч.1 ст.40 КпАП України якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Можливість відшкодування понесених експертами витрат також визначено і приписами ч.1 ст.275 КпАП України.
Таким чином, суддя дійшов вірного висновку про стягнення витрат на проведення судової автотехнічної експертизи саме за рахунок правопорушника.
Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 06 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ                          Л.В. Нізельковська