Постанова
Іменем  України 
19 травня 2023 року
м. Київ
справа № 607/14637/22
провадження № 61-2578св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересована особа - ОСОБА_2 ,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за  касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2022 року в  складі судді Братасюка В. М. та постанову Тернопільського апеляційного суду від 31 січня 2023 року в складі колегії суддів: ХомиМ. В. Гірського Б. О., Бершадської Г. В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, у якій просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк 6 місяців у  вигляді заходів тимчасового обмеження його прав з покладенням на нього наступних обов`язків:
заборонити  ОСОБА_2 перебувати в її та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місці проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 ;
заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань ближче 2 метрів до неї та дітей, а також до місця їх проживання (перебування);
заборонити ОСОБА_2 вести листування (поштові листи, електронні листи, надсилання інших повідомлень у соціальних мережах), телефонні переговори з нею та дітьми або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб;
та заборонити ОСОБА_2 особисто та через третіх осіб розшукувати її  та дітей, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці невідомому ОСОБА_2 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.
Заяву обґрунтувала тим, що між нею та ОСОБА_2 склались неприязні стосунки через те, що останній впродовж тривалого часу вчиняє стосовно неї психологічне, фізичне та економічне насильство.
Так, ОСОБА_2 , неодноразово перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в місці спільного проживання з нею, чинив на неї моральний та психологічний тиск, ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою.
Внаслідок таких його дій вона та малолітні діти перебувають у постійній емоційній напрузі, їй  страшно перебувати вдома, вона  боїться за своє життя та здоров`я своїх дітей, тому просила заяву задовольнити.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30  листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 31 січня 2023 року, заяву задоволено частково.
Видано обмежувальний припис  ОСОБА_2 , яким на строк 1,5 місяці заборонено: 
перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 та малолітніх дітей:  ОСОБА_3 і  ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ; 
наближатися на відстань ближче 2 метрів до ОСОБА_1 та малолітніх дітей:  ОСОБА_3 і  ОСОБА_4 ,а також місця їх проживання (перебування), а саме до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та переслідувати їх у будь-який спосіб; 
вести листування (поштові листи, електронні листи, надсилання інших повідомлень у соціальних мережах), телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; 
особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1  та малолітніх дітей:  ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.
У задоволенні решти заяви відмовлено.
Частково задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з доведеності фактів вчинення ОСОБА_2 фізичного та психологічного насильства, у зв`язку з чим дійшов висновку про наявність підстав для видачі обмежувального припису строком на 1, 5 місяці, що є пропорційним, ефективним та достатнім способом захисту заявника.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У лютому 2023 року  ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з  касаційною скаргою, у якій просить змінити рішення суду першої інстанції та  постанову апеляційного суду в частині часткового задоволення її вимог й прийняти постанову, якою видати обмежувальний припис на строк 6 місяців. 
Підставами касаційного оскарження зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права: застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі № 766/13927/20-ц.
На обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що, враховуючи постійні погрози та  небезпеки зі сторони ОСОБА_2 , визначений судами строк обмежувального припису є недостатнім. Вважає, що обмежувальний припис необхідно видати на максимальний строк - 6 місяців.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 09 березня 2023 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
29 березня 2023 року справа № 607/14637/22 надійшла до Верховного Суду.
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
Суди встановили, що з 23 вересня 2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в  зареєстрованому шлюбі, який 30 листопада 2022 року між ними розірвано.
За час шлюбу в них народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_1 разом із дітьми зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
07 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_2 складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 225257.
01 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за заявою ОСОБА_1 про спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , правова кваліфікація - частина перша статті 125 КК України, номер кримінального провадження 12022216040000845.
Згідно з висновком експерта № 564 від 13 вересня 2022 року виявлені у   ОСОБА_1 синці й садна за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень. Такі ушкодження, загалом, характерні для утворення від ударів руками, ногами чи іншими тупими предметами.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2022 року в справі № 607/14113/22 ОСОБА_2 притягнений до  адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства).
12 січня 2023 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 12022216040000845 від 01 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, врегульовано Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про запобігання та  протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це  діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не  перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи  безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. 
Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.
Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Згідно з частинами третьою та четвертою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. 
Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.
У пункті 9 частини першої статті 1 цього Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
Отже, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. 
Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. 
Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і  на  які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на  всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).
Дослідивши надані сторонами докази, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, установивши факт вчинення ОСОБА_2 психологічного та фізичного насильства стосовно ОСОБА_1 , урахувавши характер вчинених заінтересованою особою дій, ризики їх продовження, зробив обґрунтований висновок про необхідність видачі обмежувального припису стосовно нього на строк 1,5 місяці.
Визначений судами строк видачі обмежувального припису, з огляду на  обставини цієї справи, є достатнім та обґрунтованим і доводи касаційної скарги цього не спростовують, оскільки зводяться до необхідності переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Висновки судів не суперечать висновку, викладеному Верховним Судом у постанові від 17 лютого 2021 року в справі № 766/13927/20-ц.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду без змін.
Щодо судових витрат
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30  листопада 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 31 січня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                            М. Ю. Тітов
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
                                                                                                            Є. В. Коротенко