Справа № 466/964/23                                 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І. 
Провадження № 33/811/429/23                 Доповідач: Гончарук Л.Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

       06 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Яциника Володимира Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Яциника Володимира Васильовича захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2023 року, 

встановив: 

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 18.01.2023 о 21.00 год на вул. Варшавська, 83 у м. Львові, керувала транспортним засобом марки «RENAULT FLUENCE », д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», результат позитивний, 1,55%, порушивши вимоги п. 2.9а ПДР України, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
На вказану постанову адвокат Яциник В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обгрунтування вказує про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що з відеозапису події вбачається, що працівники поліції не з`ясували, чи ОСОБА_1 погодилася з результатом проведеного тесту, не роз`яснили, що така має право на проходження тесту у медичному закладу у випадку незгоди із результатом тестування, має право на правову допомогу, без роз`яснень її прав, як особи, притягується до адміністративної відповідальності, які передбачені КУпАП, не врахували, що їх ніхто не викликав і ДТП пригода вже була оформлена євро протоколом, а не лише розпочинається її оформлення, всупереч закону розпочали складати протоколи про адміністративне правопорушення, які передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Наголошує, що ОСОБА_1 висловила свою незгоду із результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння працівникам поліції на окремому аркуші паперу, де зазначила, що на момент ДТП була при ясному розумі і тверезій свідомості.
Вказує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений після того як ОСОБА_1 вже перебувала на пасажирському сидінні автомобілі і не будучи водієм дозволяло їй вчиняти будь які дії, які не заборонені законом, в тому числі вживати лікарські препарати.
Стверджує, що працівниками поліції не надано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом і не враховано що на момент приїзду працівників поліції ДТП вже була оформлена європротоколом і епізод був вичерпаний.
Акцентує що відеозапис події з нагрудних камер працівників поліції є неповний.
Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , виступ захисника адвоката Яциника В.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 363843 від 18.01.2023 (а.с.2); результаті тестування за допомогою технічного пристрою «Drager» на стан сп`яніння, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 – 1,55 ‰, який підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності без будь-яких заперечень чи застережень(а.с.1); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, нечітка вимова, результат огляду на стан сп`яніння: 1,55 ‰(а.с.4); відеозаписі події(а.с.3), які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.
З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким забезпечені працівники поліції, з дотриманням вимог Інструкції. Результат тесту, становив 1,55 ‰, що підтверджується також відповідною роздруківкою, яку ОСОБА_1 засвідчила підписом.
При апеляційному розгляді не встановлено, що ОСОБА_1 наполягала на проведенні освідування у медичному закладі.
Окрім цього, як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до даних якого огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу “Alkotest Drager 6820 ARHF-0017” у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, нечітка вимова, результат огляду на стан сп`яніння позитивний 1,55 ‰. У графі “з результатами згоден” наявний підпис ОСОБА_1 , що свідчить про згоду останньої з вказаним результатом (а.с.4).
Покликання апелянта в підтвердження своїх доводів на відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки зазначений документ не складався в зв`язку з проходженням огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager».
Таким чином, відсутність у справі складеного поліцейським направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння не є свідченням порушення порядку доказування фактичних обставин адміністративного правопорушення, за яке остання притягається до відповідальності, та не спростовує законність проведення огляду за допомогою приладу “Drager Alcotest 6820”.
Відтак, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції були допущені порушення порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП, направленню до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння підлягає лише той водій, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або не згоден із його результатами, чого не було у даному випадку.
Твердження апелянта про те, що на момент приїзду працівників поліції ДТП вже було оформлено європротокол і епізод був вичерпаний, апеляційний суд зазначає наступне. 
Згідно п. 33.2. статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складення Європротоколу можливе при умовах, коли: відсутні травмовані (загиблі) люди, водії-учасники ДТП мають поліси автоцивільної відповідальності, наявна згода водіїв транспортних засобів - учасників ДТП щодо її обставин, у водіїв відсутні ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
Оскільки, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 363843 від 18.01.2023 ОСОБА_1 ,18.01.2023 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, нечітка вимова, результат огляду на стан сп`яніння позитивний 1,55 ‰, що свідчить про те, що в даному випадку не було виконано одну з обов`язкових умов складання європротоколу, а саме відсутність у водіїв ознак алкогольного сп`яніння, відтак суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги в цій частині.
Щодо посилання захисника про те, що суду не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то суд апеляційної інстанції таке вважає безпідставним, оскільки як вбачається з відеозапису події ОСОБА_1 не заперечувала факту керування нею транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис події здійснювався не повністю, відтак такий є неналежним та недопустимим доказом у справі, не можна вважати підставою для скасування постанови.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях  ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.                                        
Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.        
Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 363843 від 18.01.2023 оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.
Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 363843 від 18.01.2023 ОСОБА_1 ознайомилася, про що свідчить її підпис, проставлений у відповідних графах. У графі “Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення” зазначено: “алкоголь вживався 17.01.23” (а.с.2).
Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Оскільки, ОСОБА_1 18.01.2023 о 21.00 год на вул. Варшавська, 83 у м. Львові, керувала транспортним засобом марки «RENAULT FLUENCE », д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Drager ARHF - 0017», тест № 1512, результат позитивний - 1,55%, чим порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування нею автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 а Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано.
Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.
Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 , відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та є безальтернативним.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

                                                      постановив:

апеляційну скаргу адвоката Яциника Володимира Васильовича захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2023 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                         Л.Я. Гончарук