ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 травня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/3747/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів:
                                        судді - доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                  суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.10.2022 в адміністративній справі № 280/3747/22 (суддя І інстанції - Артоуз О.О)

за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним і скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Лушпієнка М. від 18.05.2022 № 406 «Про застосування дисциплінарного стягнення» до оперуповноваженого сектору агентурно-оперативної роботи відділу кримінальної поліції Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Лушпієнка М. від 23.05.2022 № 485 о/с «По особовому складу» про реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору агентурно-оперативної роботи відділу кримінальної поліції Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області та стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23 травня 2022 року по дату прийняття рішення судом про поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спірний наказ в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності  прийнято безпідставно, оскільки в її діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення. Позивач також зазначила, що підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності стало те, що вона неприбула безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя, яке з 04.04.2022 відповідно до наказу ГУ НП в Запорізькій області № 282 визначено місцем служби (роботи), та не стала на облік у ГУ НП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття. Крім того, вказала, що проживає в місті Мелітополі та у зв`язку із тим, що на всіх шляхах до м. Запоріжжя ведуться бойові дії безпечного шляху дістатися до м. Запоріжжя не має. Вона 04.04.2022 намагалася виїхати з окупованого російськими військами міста, проте їй це не вдалося. Відчуваючи загрозу своєму життю, вона не мала жодної можливості виїхати до міста Запоріжжя безпечним шляхом. Вважала рішення про порушення присяги поліцейським безпідставним. Також ГУНП порушено порядок проведення службового розслідування: не повідомлення позивача про ініціювання службового розслідування, не забезпечення можливості надати письмове пояснення та докази щодо предмета службового розслідування і відсутності дисциплінарного проступку; не виклик у дисциплінарну комісію. 

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачу не було відомо про наказ керівництва ГУ НП в області щодо необхідності виїзду з окупованої території до м. Запоріжжя, тобто її звільнили за невиконання наказу, про існування якого вона не знала та з недотриманням процедури звільнення(відповідач не забезпечив їй можливість надати письмові пояснення та докази, не викликав у дисціплінарну комісію, чим порушив закон і право позивача на захист). Позивач вказує, що відсутні можливості залишити територію, яка на даний час є окупованою. Крім того, зазначає, що вона намагалася виїхати з окупованої території, але, відчувши загрозу своєму життю, вирішила залишитися. Позивач вважає, що поліцейський виконує свої обов`язки на всій території держави України, незалежно від його місцезнаходження, а тому висновки суду про порушення нею Присяги поліцейського є необґрунтованими. За таких обставин вважає висновок службового розслідування та прийнятий на підставі такого висновку наказ про звільнення, повністю безпідставними. Крім того, позивач вважає застосоване відповідачем до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення невиправданим, оскільки не встановлено належним чином в діях позивача складу дисциплінарного проступку.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
Позивач ОСОБА_1 проходила службу в органах національної поліції  на посаді оперуповноваженого сектору агентурно-оперативної роботи Мелітопольського районного управління поліції, старший лейтенант поліції.
04.04.2022 ГУ НП в Запорізькій області видано наказ № 282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУ НП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя». (т. № 1 а.с. 121-122)
Відповідно до пункту 3 вказаного наказу поліцейським, державним службовцям і працівникам (цивільному персоналу) структурних підрозділів апарату ГУ НП, територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУ НП в Запорізькій області, визначених у пункті 1, 2 цього наказу прибути безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя до 15.04.2022 (включно).
18.04.2022 до керівництва ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт начальника Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області полковника поліції Бідила А.М., складений 16.04.2022 на виконання п. 6 наказу ГУ НП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282, в якому зазначено, що станом на 16.04.2022 в порушення вимог пунктів 3 та 5 вказаного наказу, до м. Запоріжжя з території Мелітопольського району Запорізької області, яка є захопленою окупаційними військами Російської Федерації, для несення служби не прибули та на облік у ГУ НП в Запорізькій області не стали поліцейські, серед яких і оперуповноважений сектору агентурно-оперативної роботи відділу кримінальної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_1 (т. № 1 а.с. 115-119
18.04.2022 наказом ГУ НП в Запорізькій області № 315 за вищезазначеним фактом призначено службове розслідування та утворена дисциплінарна комісія. (т. № 1 а.с. 112)
02.05.2022 наказом ГУ НП в Запорізькій області № 349 строк службового розслідування призначеного наказом ГУ НП від 18.04.2022 № 315 за відомостями викладеними у рапорті начальника ВОЗДМТТО ГУ НП в Запорізькій області капітана поліції Аксьонова С. та інших начальників структурних підрозділів апарату ГУ НП від 18.04.2022, продовжено до 17.05.2022 (включно). (т. № 1 а.с. 113)
17.05.2022 затверджено висновок службового розслідування проведеного за відомостями, викладеними у рапорті начальника Мелітопольського РУП ГУ НП в Запорізькій області полковника поліції Бідила А.М. (т. № 1 а.с. 49-111)
18.05.2022 видано наказ № 406 «Про застосування дисциплінарних стягнень», яким за скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог частини 1  статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої  статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 3 та 5 наказу ГУ НП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУ НП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУ НП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя», що виразилось у неприбутті безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя, яке з 04.04.2022 наказом ГУ НП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 визначено місцем служби (роботи), та не постановці на облік у ГУ НП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття, до оперуповноваженого сектору агентурно-оперативної роботи відділу кримінальної поліції Мелітопльського РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. (т. № 1 а.с. 1:
Наказом ГУ НП в Запорізькій області від 23.05.2022 № 497 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1  оперуповноваженого сектору агентурно-оперативної роботи Мелітопольського районного управління поліції звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). (т. № 1 а.с. 17)
Позивач, не погодившись з наказами про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції, оскаржила зазначені накази до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач на момент виникнення спірних правовідносин мала спеціальний статус поліцейського, що додатково покладало на неї певні обмеження та обов`язки пов`язані із проходженням служби в поліції. Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту, на поліцейських покладено зобов`язання неухильно та у визначений строк точно виконувати накази керівника, а невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом. Позивачем же наказ ГУ НП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 не виконано, як у строк до 15.04.2022 (включно), так і до завершення службового розслідування та прийняття оскаржуваних наказів. Крім того, позивач не виконала обов`язку відповідно до ч.2 ст.5 Дисциплінарного статуту повідомити керівнику про вжиття заходів щодо подолання перешкод у виконанні наказу, у випадку  відсутності можливості виконати наказ. Суд зазначив, що позивачем ані до ГУНП в Запорізькій області, ані до суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що починаючи з 04.04.2022  ним вживались будь-які заходи спрямовані на виконання наказу від 04.04.2022 № 282 в частині виїзду з тимчасово окупованої території до міста Запоріжжя для реєстрації та подальшого проходження служби, або повідомлення керівника про  неможливість  виконання такого наказу. Позивачу засобами мобільного зв`язку (через відповідні месенджери) здійснювалось направлення прийнятих керівництвом ГУ НП рішень, зокрема направлялось запрошення для надання  пояснень в рамках службового розслідування. Але, позивач відповідних пояснень не надала, Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, у період з 24.02.2022 по 17.05.2022 існували об`єктивні можливості залишити територію, яка на даний час є тимчасово окупованою, але позивач такими можливостями не скористалася, чим порушила вимоги наказу ГУ НП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282. Також суд першої інстанції дійшов висновку про наявність складу дисциплінарного поступка, який є суттєвим, оскільки він полягає не лише у не виконанні наказу ГУ НП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282, а і у самоусуненні від виконання службових обов`язків, невиході на службу, неможливості використання позивача на службі в умовах воєнного стану, коли існує велика потреба у правоохоронних органах.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII).
Згідно з частиною 1 статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Статтею 18 Закону № 580-VIII визначено обов`язки поліцейських.
Поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень  Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до пункту 6 частини 1  статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини 1 та 2  статті 19 Закону № 580-VIII).
Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ  затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі  Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна  дотримання поліцейським  Конституції  і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених  статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, у тому числі: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень (частина 3 статті 1 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
Отже проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки, особливо в період введення у державі воєнного стану.
Як встановлено під час судового розгляду, наказом ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 року № 282 всім  поліцейським, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, зокрема  і  позивачу  наказано прибути до м. Запоріжжя у строк до 15.04.2022 року (включно).
Вказаний наказ ОСОБА_1 не виконано, як у строк до 15.04.2022 (включно), так і до завершення службового розслідування, прийняття спірних наказів, а також і до  розгляду справи судами обох інстанцій.
Факт неприбуття позивача до м. Запоріжжя та не постановки протягом доби і моменту прибуття на облік у ГУНП в Запорізькій області з 16.04.2022 до 17.05.2022 підтверджується актами, складеними працівниками Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно із статтями 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків провадиться службове розслідування.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі  повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
У висновку за результатами службового розслідування, у том числі, зазначаються: причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Аналогічні положення закріплені й у Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому  наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 № 1355/32807 (далі  Порядок № 893).
Крім того, вказаним Порядком передбачено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.
З аналізу наведених вище норм Дисциплінарного статуту і Порядку № 893  слідує, що підставою для призначення службового розслідування є повідомлення поліцейських, рапорти про вчинення порушення поліцейським, що має ознаки дисциплінарного проступку.
Отже службове розслідування проведено з дотриманням норм Дисциплінарного статуту і Порядку № 893 
За частиною 3 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Протиправність спірних наказів позивач обґрунтовує недотриманням процедури і порядку проведення службового розслідування та забезпечення процесуальних прав при здійсненні такого розслідування.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність порушень у призначенні і проведенні службового розслідування, на які посилається позивач, з огляду на таке.
Як встановлено судом, з метою недопущення порушень прав позивача та на виконання вимог частини 2 статті 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого  Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII  (зі змінами, внесеними  Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ) з використанням засобів електронної комунікації (за допомогою месенджерів Whatsapp, Telegram, Viber, SMS) позивачу на мобільний номер НОМЕР_1 )направлено лист вих. JMa 388/35/01-21)22 від 03.05.2022 за підписом заступника голови дисциплінарної комісії, яким його викликано до службового кабінету № 212 ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, Олександра Матросова, 29, (необхідно було прибути до 18:00 години 06.05.2022) для надання пояснень дисциплінарній комісії за фактом можливого порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог пунктів 3 та 5 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНГ1 в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя».
Дисциплінарна комісія здійснила виклик позивача та встановила для неї строк прибуття до 18.00 06.05.2022.
Позивач, якій направлено лист щодо прибуття до дисциплінарної комісії для надання пояснень, до ГУНП в Запорізькій області не з`явилася та не повідомила про наявність поважних причин свого неприбуття, що відповідно до абзацу 3 частини 3 стаття 27 Дисциплінарного статуту, вважається відмовою від надання пояснень.
На підтвердження неможливості прибути до м. Запоріжжя позивач посилається, що при спробі її виїзду 04.04.2022 від російських військ надійшла вказівка розійтися, що стало перепоною для виїзду із тимчасово окупованої території та обставиною через які вона не виїхала.
Водночас, відповідно до інформації, яка опублікована на офіційному сайті Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України https://minore.gov.ua протягом квітня 2022 року з міста Мелітополя Запорізької області до міста Запоріжжя неодноразово гуманітарними коридорами евакуйовувались громадяни, а саме:
05.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 720 мешканців; 06.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ, Мелітополь та Гуляйполе - 2515; 07.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2050; 08.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ, Токмак, Мелітополь, Енергодар, Оріхів, Гуляйполе - 3544; 09.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ, Токмак. Мелітополь та Енергодар - 3233; 10.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2409; 11.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 3298; 12.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2135; 14.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2043; 15.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2131; 16.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 1211.
Відповідачем під час проведення службового розслідування взято до уваги те, що у період часу з 24.02.2022 по 17.05.2022 зі захопленої окупаційними військами Російської Федерації території Запорізької області до м. Запоріжжя прибуло та стало на облік 774 поліцейських, у тому числі 103 поліцейських, які проходять службу у Мелітопольському РУП ГУНП в Запорізькій області.
Отже апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначені обставини підтверджують наявність у період з 24.02.2022 по 17.05.2022 об`єктивної можливості залишити територію, яка на даний час є тимчасово окупованою, але позивач такими можливостями не скористалася, чим порушила вимоги наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282.
У свою чергу, невиконання наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 року № 282 призвело до того, що фактично позивач на даний час не виконує покладені на неї посадові обов`язки та не може бути залучена до їх виконання на іншій території, в іншому підрозділі, оскільки  не  з`явилася  для реєстрації в м. Запоріжжя  та подальшого проходження служби.
Необхідно зазначити, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, слідує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
Тобто, порушення Присяги  це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Одночасно з цим, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в Національній поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі і не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Як зазначалось вище, позивача звільнено зі служби в поліції за скоєння, дисциплінарного проступку, порушення вимог частини 1  статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої  статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 3 та 5 наказу ГУ НП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУ НП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУ НП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя.
Апеляційний суд вважає, що вчинений дисциплінарний проступок є суттєвим, оскільки він полягає не лише у невиконанні наказу ГУ НП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282, а й у самоусуненні від виконання службових обов`язків, невиході на службу, неможливості використання позивача на службі в умовах воєнного стану, коли існує велика потреба у правоохоронних органах,  як  правильно зазначив  суд  першої інстанції.
Крім того, суд вважає, що залишення позивача на службі в поліції не буде відповідати критеріям «об`єктивності» та «розсудливості», оскільки більшість поліцейських з тимчасово окупованих територій Запорізької області, зокрема і ті, що працювали з позивачем, полишили власні домівки та прибули до міста Запоріжжя, чим виявили бажання на подальше служіння народу України.
Позивачем допущено дисциплінарний проступок, що виразився в не виконанні наказу керівника без вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні такого наказу.
Щодо посилання позивача на порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування, колегія  суддів зазначає наступне.
Як встановлено судом, 04.04.2022 начальником Мелітопольського РУП ГУНП полковником поліції Бідилом А.М. у мобільному застосунку Telegram на мобільний телефон ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) направлено наказ ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 та службову телеграму ГУНП в Запорізькій області від    26.03.2022 № 102/01/13-2-22 у форматі pdf, а також їх скріншоти.
До матеріалів службового розслідування долучено наказ ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 та службову телеграму ГУНП в Запорізькій області від 26.03.2022 № 102/01/13-2-22, з якими каналами електронного, мобільного зв`язку та за допомогою мобільних застосунків керівництвом Мелітопольського районного управління поліції, відділу поліції № 1 (смт Якимівка), відділення поліції № 1 (смт Веселе) та відділення поліції № 2 (смт Приазовське) Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ознайомлено всіх поліцейських, зазначених у рапорті Бідила А.М., а також наголошено про необхідність прибуття до 15.04.2022 (включно) до м. Запоріжжя для подальшого несення служби.
Відповідно до частини 6 статті 18 Дисциплінарного статуту  у разі відсутності поліцейського  на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на  адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.
Як зазначено вище, метою недопущення порушень прав позивача та на виконання вимог частини 2 статті 27 Дисциплінарного статуту з використанням засобів електронної комунікації (за допомогою месенджерів Whatsapp, Telegram, Viber, SMS) позивачу на мобільний номер НОМЕР_1 ) направлено лист вих. JMa 388/35/01-21)22 від 03.05.2022 з викликом.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що  висновок службового розслідування сформований з урахуванням не тільки норм чинного законодавства та у межах компетенції, а також із врахуванням реального воєнного стану в Державі, вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами,  а отже спірні накази є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є співмірним до вчиненого проступку.
ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, що спірні накази є правомірними та обґрунтованими, а тому відсутні правові підстави для визнання їх протиправними та скасування. Вимоги ОСОБА_1 щодо поновлення її на посаді в поліції та стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу не можуть бути задоволені, оскільки є похідними від вимог про визнання протиправними і скасування наказів про її звільнення, у задоволенні яких судом першої інстанції правильно відмовлено.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України  залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки справа відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначної складності, то згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу області ОСОБА_1 залишити без задоволення

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 280/3747/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.   
   
Суддя - доповідач                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                            І.В. Юрко