УХВАЛА

05 червня 2023 року  
м. Київ

справа №160/10532/22
адміністративне провадження №К/990/17981/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Данилевич Н.А., Шевцової Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року
у справі №160/10532/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Центр пробації" Міністерства юстиції України, третя особа - Міністерство юстиції України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, третя особа на стороні відповідача Міністерство юстиції України, про визнання протиправною бездіяльності Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України щодо невиплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн, щомісячно, починаючи з 24 лютого 2022 року до 01.06.2022 року включно; зобов`язання Державну установу «Центр пробації» Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000 грн щомісячно, починаючи з 24 лютого 2022 року до 01.06.2022 року включно.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Державної установи "Центр пробації" Міністерства юстиції України щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. щомісячно, починаючи з 23.03.2022 року до 01.06.2022 включно.
Зобов`язано Державну установу «Центр пробації» Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. щомісячно, починаючи з 23.03.2022 року до 01.06.2022 включно. У решті позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року в адміністративній справі №160/10532/22 - скасовано та прийнято у справі нове судове рішення, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику.
18 травня 2023 року касаційна скарга позивача повторно надійшла до Верховного Суду.
Разом із касаційною скаргою скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що оскаржувану постанову від 08 лютого 2023 року скаржником отримано 14 лютого 2023 року. Первісну касаційну скаргу позивачем подано 15 березня 2023 року, однак ухвалою від 21 березня 2023 року касаційну скаргу повернуто скаржнику, яку отримано 08 травня 2023 року. Повторну касаційну скаргу подано 16 травня 2023 року.
Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).
З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана первісна касаційна скарга протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а також повторно подана касаційна скарга після повернення Верховним Судом, без зволікань та у розумний строк.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Так, у тексті касаційної скарги заявник указує, що підставою касаційного оскарження судового рішення у справі №160/10532/22 є пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, та вказує, що судом апеляційної інстанції не враховано висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 06.11.2018 року у справі № 812/292/18 (щодо тлумачення неоднозначних норм права на користь особи) та порушено норми процесуального права неврахуванням вимог статті 298 КАС України, а саме прийнято апеляційну скаргу підписану особою, правове становище якої не зазначено та взагалі не зазначено чиї інтереси вона представляє.
Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України в касаційній скарзі зазначається норма права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні; висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні; висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду із зазначенням дати її прийняття та номеру справи; обґрунтування подібності правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.
Однак, як вбачається із оскаржуваної постанови, вказана скаржником стаття 298 КАС України не застосовувалась судом апеляційної інстанції при вирішенні вказаного спору. А тому, Суд вважає необгрунтованим таке зазначення скаржника та відхиляє посилання на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
Також скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування до осіб, що проходять/проходили службу у Державній установі «Центр пробації» Міністерства юстиції України, норм пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції, яка діяла в період часу з 22.03.2022 року по 01.06.2022 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 22.03.2022 року №350 «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168») щодо виплати щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 грн., як особам, що працюють в Державній кримінально-виконавчій службі, що розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій, або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
При цьому скаржник вказує на різноманітність практики та відсутність єдиної правової позиції щодо розгляду ідентичних спорів у вказаній категорії справ.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.
Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України, а також пп. а) пункт 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року у справі №160/10532/22.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року у справі №160/10532/22.
Витребувати із Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №160/10532/22.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                      В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                          Н. А. Данилевич

                                                                                                                   Н. В. Шевцова