ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2023 року                                                    м. Дніпро         Справа №  904/4508/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)      
суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Суха Балка"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Назаренко Н.Г.) від 13.02.2023р. у справі № 904/4508/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧП Гран", м. Дніпро 
до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область 
про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 82 865,04 грн., -           

                                                                    ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧП Гран" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" про стягнення заборгованості за договором поставки № 321 від 20.01.2022 у розмірі 82 865, 04 грн., з яких: 69 274, 00 грн. - основний борг; 1 511, 72 грн. - 3 % річних; 12 070, 32 грн. - інфляційні втрати.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару відповідно до договору № 321 від 20.01.2022, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 69  274,00 грн., на яку позивачем на підставі  ст. 625 ЦК України  нараховані та заявлені до стягнення 3% річних у розмірі 1511,72 грн. та інфляційні втрати у розмірі 12  070,32 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023р. у справі № 904/4508/22: 
- позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧП Гран" до  Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" про  стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 82 865, 04 грн. – задоволено частково;
- стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Суха Балка” (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, буд. 5, ідентифікаційний код 00191329) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧП Гран" (49000, м. Дніпро, вул. Щепкіна, буд. 8, кв. 1, ідентифікаційний код 33382617) 69 274,00 грн. – основного боргу, 1 511,72 грн – 3% річних, 8 625,42 грн. – інфляційних втрат, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі   2377,79 грн.;
- в решті позовних вимог відмовлено.   
Не погодившись з вказаним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Приватне акціонерне товариство "Суха Балка", в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023р. у справі № 904/4508/22 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.              
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує, що суд першої інстанції не врахував умови, укладеного між сторонами договору поставки № 321 від 20.01.2022, згідно з якими оплата поставленого товару здійснюється відповідачем після отримання від позивача повного пакету документів на товар, а позивачем не доведено належними доказами передання відповідачу такого пакету документів, тому строк виконання зобов`язання не настав, що також унеможливлює застосування ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин.  
Також, апелянт вважає, що він звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором через форс-мажорні обставини, що передбачено п. 10.1. договору, якими є введення в України воєнного стану, що підтверджено листом ТПП України від 28.02.2022р. № 2024/02.0-7.1.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023р. у справі № 904/4508/22 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи, встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Позивачем – ТОВ "ЧП Гран" подано відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу відповідача безпідставною, посилаючись при цьому на передачу ним усіх товаросупровідних матеріалів разом з товаром та відсутність у відповідача претензій щодо їх не передачі. Вказує позивач і про відсутність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання зобов`язання внаслідок введення в Україні воєнного стану. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧП Гран" (далі  - постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Суха Балка" (далі  - покупець) був укладений договір № 321 від 20.01.2022 (далі -  договір).
Відповідно до пунктів 1.1-1.2 договору, постачальник зобов`язується передати покупцю продукцію (далі по тексту - товар), а покупець зобов`язується прийняти у власність і оплатити товар на передбачених цим договором умовах.
Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість товару та інші умови узгоджуються сторонами в специфікаціях (додатках), які після їх підписання є невід`ємною частиною цього договору. Про зазначенні переліку, асортименту в специфікаціях (додатках) обов`язково вказується код УКТ ЗЕД товару з дотриманням наступних вимог:
- при придбанні товарів, вироблених в Україні (крім підакцизних), вказується не менш як 4 перших символів коду УКД ЗЕД;
- при придбанні товарів, імпортованих в Україну та підакцизних, вказується 10 символів коду УКД ЗЕД.
В пунктах 2.1 - 2.2 договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється партіями. Партія товару - товар, оформлений одним товарно-транспортним документом. 
Базисні умови, терміни поставки товару, а також відвантажувальні реквізити, узгоджуються сторонами в специфікаціях (додатках) до цього договору.
В пункті 2.3 договору зазначено, що на кожну поставлену партію товару постачальник повинен надати покупцю наступні документи: рахунок-фактуру -1 примірник (оригінал);  сертифікат якості виробника/паспорт на товар - 1 примірник (оригінал або копія, завірена печаткою постачальника); видаткову накладну - 1 примірник (оригінал) та необхідну кількість копій в залежності від виду транспорту; інші документи, перераховані в специфікації (додатку).
Зазначені вище документи при поставці товару автотранспортом надаються постачальником одночасно з товаром, а при поставці залізничним транспортом - не пізніше, ніж через 2 робочих дні з дати прибуття товару до покупця.
В зазначених вище документах поруч з найменування товару зазначається код  УКТ ЗЕД  такого товару з дотриманням вимог, вказаних в п. 1.2 договору.
Пунктом 2.4 договору визначено, що датою поставки товару вважається дата, проставлена на видатковій накладній при отриманні товару; при поставці залізничним транспортом - відмітка станції призначення в залізничній накладній, якщо інше не обумовлено специфікацією (додатком).
Право власності на товар, а також всі пов`язані з ним ризики переходять від постачальника до покупця у відповідності до умов переходу права власності на товар, визначений у специфікаціях (додатках).
Згідно з пунктами 3.1 - 3.3 договору, ціна товару встановлюється та узгоджується сторонами відповідно до п.1.2 цього договору.
Загальна вартість договору визначається вартістю всіх специфікацій (додатків), підписаних по цьому договору, які є невід`ємною частиною договору.
Ціни на товар, що поставляється за цим договором, фіксуються на момент підписання цього договору і не підлягають зміні в односторонньому порядку протягом строку дії цього договору. Зміна ціни допускається тільки за наявності письмової угоди сторін, умову про яку сторони зазначають у специфікації (додатку). Сторони прийняли, що всі ціни, обумовлені в специфікаціях (додатках) до цього договору, є звичайними, справедливими, ринковими.
Відповідно до пунктів 4.1 - 4.2 договору, оплата вартості партії товару (платежі) здійснюється в гривнях, на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі, на умовах оплати узгоджених сторонами у відповідній специфікації (додатках) до цього договору. У цьому випадку, умови оплати поширюються тільки на партії товару, передбачені такими специфікаціями (додатками).
Підставою для оплати узгодженої до відвантаження партії товару є виставлений постачальником рахунок.
Пунктом 4.3 договору встановлено, що у випадку, коли документи, зазначені в п. 2.3 цього договору, не надані постачальником у встановлений в п. 2.3 договору строк або оформлені постачальником неналежним чином (з порушенням чинного законодавства та умов цього договору), про що покупець направляє постачальнику відповідне повідомлення про порушення умов п. 2.3 договору, покупець має право затримати оплату товару до надання постачальником повного комплекту належним чином оформленої документації, при цьому строк оплати, вказаний у пункті 4.1 договору збільшується на період надання документів, зазначених у п. 2.3 договору, оформлених належним чином. Також в даному випадку, штрафні санкції до покупця за порушення строків розрахунків за договором не застосовуються, три проценти річних за користування чужими грошовими коштами та індекс інфляції не нараховуються та не сплачуються покупцем.
Приймання товару за якістю та кількістю здійснюється на складі покупця: за кількістю – згідно вазі (кількості), зазначеній в товарно-транспортних накладних; за якістю – згідно посвідчення (сертифікату/паспорту) якості, виданого виробником (п. 6.3. договору).
Відповідно до пункту 13.5 договору цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Моментом підписання договору є дата, зазначена у верхньому правому куті на першій сторінці цього договору.
У підписаних сторонами специфікаціях № 1 від 11.02.2022 та № 2 від 11.02.2022 до договору визначені найменування товару, його характеристики та кількість, термін поставки, вартість товару та строк сплати.
Відповідно до специфікації № 1 від 11.02.2022 вартість товару становить 87  978,00 грн.; умови поставки  -  СРТ, склад вантажоперевізника, м. Кривий Ріг в редакції “Інкотермс 2000”.
Термін поставки продукції: позиції 2-16 протягом 3 робочих днів з моменту заявки, позиції 1,17,18 протягом 30 календарних днів з моменту заявки (п. 2 специфікації).
Пунктом 4 специфікації № 1 встановлено, що оплата товару, що поставляється за цим договором, здійснюється покупцем на умовах: по факту поставки в термін 15 календарних днів з моменту поставки.
Згідно з видатковою накладною № РН-2200060 від 22.02.2022 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 57  084,00 грн.
Відповідно до специфікації № 2 від 11.02.2022 вартість товару становить 14  920,00 грн.; умови поставки  - СРТ, склад вантажоперевізника, м. Кривий Ріг в редакції “Інкотермс 2000”.
Термін поставки продукції: протягом 30 календарних днів з моменту заявки (п. 2 специфікації).
Пунктом 4 специфікації № 2 встановлено, що оплата товару, що поставляється за цим договором, здійснюється покупцем на умовах: по факту поставки в термін 15 календарних днів з моменту поставки.
Згідно з видатковою накладною № РН-2200059 від 22.02.2022 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 14  920,00 грн.
Таким чином, загальна вартість поставленого товару становить 72  004,00 грн.
Відповідач частково сплатив вартість поставленого товару на суму 2  730,00 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 69  274,00 грн., що і зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги із зазначених позивачем підстав підлягають задоволенню частково, з огляду на наявність встановлених судом підстав для зменшення розміру інфляційних втрат.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.
Згідно з нормами ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).
Відповідно до ч. 1  ст. 193 Господарського кодексу України,  суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. 
Положення аналогічного змісту закріплені в ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.
Статтею 530 Цивільного кодексу України  передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на положення пунктів 4 специфікацій № 1 та № 2 від 01.02.2022 до договору та дати поставки згідно з видатковими накладними № РН-2200060 та № РН-2200059 від 22.02.2022 товар мав бути оплачений покупцем в строк до 09.03.2022 включно.
Доказів погашення суми боргу у розмірі 69  274,00 грн. відповідач не надав.
Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про стягнення основної заборгованості за договором у сумі 69  274,00 грн. заявлені правомірно та підлягають задоволенню.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи відповідача щодо ненастання строку виконання грошового зобов`язання через недоведеність виконання позивачем вимог пункту 2.3 договору, адже пунктом 4.3 договору передбачено направлення відповідачем на адресу позивача повідомлення про порушення позивачем пункту 2.3 договору, втім докази направлення відповідачем на адресу позивача такого повідомлення в матеріалах справи відсутні.
Отже, після отримання товару в лютому 2022 відповідач не висував претензій щодо відсутності документів, що стосуються товару, а тому як вірно вказано судом першої інстанції, відповідачем не доведено наявність підстав для затримання оплати за отриманий товар. 
Крім цього, відповідно до ст. 666 ЦК України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.
Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.
Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження того, що останній звертався до позивача з вимогою надати документи, визначені пунктом 2.3 договору, встановивши при цьому, розумний строк для їх передання, як і не надано доказів відмови останнього від прийняття товару чи вчинення інших дій, які б могли свідчити про невиконання позивачем своїх зобов`язань за договором у повному обсязі.
Таким чином, відповідачем не доведено того, що під час приймання товару, останньому позивачем не передавалися документи, передбачені пунктом 2.3 договору.
Вірним є і висновок суду першої інстанції про необгрунтованість посилань відповідача на наявність форс-мажорних обставин, які звільняють останнього від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за договором.
Так, пунктами 10.1 - 10.4 договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання договірних зобов`язань у разі виникнення форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили після укладення договору.
До форс-мажорних обставин належать: війна і військові конфлікти, терористичні акти, аварії на транспорті, цивільні безлади, страйки, рішення і розпорядження урядових і державних органів, а також будь-які інші події і факти, які перебувають поза контролем сторін, коли їх неможливо уникнути і подолати, і якщо ці обставини вплинули або впливають на виконання сторонами зобов`язань за цим договором.
До обставин непереборної сили відносяться: стихійні лиха, пожежа, землетрус, повінь, епідемії та інші природні явища, що знаходяться поза контролем сторін, коли їх неможливо уникнути і подолати, і якщо ці обставини вплинули на виконання сторонами зобов`язань за цим договором.
У разі виникнення форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили строк виконання зобов`язань за договором відповідно відсувається на час, протягом якого діяли такі обставини.
Сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за договором, внаслідок виникнення форс - мажорних обставин та/або обставин непереборної сили, зобов`язана сповістити іншу сторону про це в письмовому вигляді протягом 10-ти (десяти) календарних днів (з попереднім одночасним направленням повідомлення в найкоротші терміни факсом або телеграмою) про настання, терміни можливого їх припинення, характер несприятливих обставин, що наступили і можливі наслідки.
Зазначені обставини і момент їх настання повинні бути належним чином підтверджені Торгово-промисловою палатою України.
У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.
Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.
Відповідач не надав сертифікату Торгово-промислової палати України, отриманого в порядку Регламенту за конкретним зобов`язанням.
В строки, передбачені пунктом 10.4 договору, відповідач не повідомляв позивача про наявність обставин, які роблять неможливим або перешкоджають виконанню ним зобов`язань за договором.
Воєнний стан на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність. Відповідачем також не надано належних та допустимих доказів впливу саме воєнного стану на можливість виконання зобов`язань за договором.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач нарахував до стягнення з відповідача 3% річних за загальний період прострочення з 11.03.2022 по 28.11.2022 у сумі 1  511,72 грн. та інфляційні втрати за загальний період прострочення березень 2022 - жовтень 2022 у сумі 12  070,32 грн.
Судова колегія відзначає, що місцевий господарський суд, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, перевірив розрахунки трьох процентів річних та інфляційних втрат і дійшов до обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 3% річних у сумі 1  511,72 грн. та інфляційних втрат у сумі 8  625,42 грн., а також про відмову у стягненні інфляційних втрат у сумі 3  444,90 грн. через виявлену помилку у визначенні періоду їх нарахування.
З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023р. у справі № 904/4508/22 відсутні. 
Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3  721,50  грн. слід покласти на останнього.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023р. у справі № 904/4508/22 – залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023р. у справі № 904/4508/22 – залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Суха Балка".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя                                                                                      А.Є. Чередко  

Суддя                                                                                                             Л.А. Коваль 

Суддя                                                                                                              В.Ф. Мороз