ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 р. 	Справа № 480/4221/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.10.2022, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, повний текст складено 03.10.22  по справі № 480/4221/22 за позовом                ОСОБА_1 до               Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області                       про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного  суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області, в якому  просить суд визнати протиправною відмову від 06.05.2022 № 77 Середино-Будського відділу з питань призначення державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області у виплаті їй допомоги на проживання; зобов`язати Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області здійснити призначення, нарахування та виплату їй допомоги на проживання відповідно до п. 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, на підставі заяви від 13.04.2022 за березень та квітень 2022 року.
Рішенням Сумського окружного адміністративного  суду від 03.10.2022 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги вказала, що Порядок № 332 (у редакції, чинній на час звернення позивача за допомогою та на час отримання ним відмови) не містить положень щодо часу, коли особа має внутрішньо переміститись або факту повторності такого переміщення, для того, щоб вона мала право на допомогу. Тобто положеннями Порядку № 332 не передбачено такої підстави для відмови у призначені допомоги на проживання внутрішньо перемішеним особам, як відсутність нового (повторного) переміщення. Чинними нормами права, а саме положеннями п.З Порядку М332 передбачено заборону лише на призначення та надання допомоги на проживання внутрішньо перемішеним особам, які були обліковані як внутрішньо перемішені особи до 24 лютого 2022 року, у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку.  З урахуванням перебування ОСОБА_1 станом на 24.02.2022 на обліку, як внутрішньо переміщеної особи у регіоні, що включений до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку №332, апелянт має право на призначення та нарахування з 01.03.2022 допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі у Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332.  
Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до довідки від 30.12.2014 № 5914000137 ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою із зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 і переміщена в АДРЕСА_2 .
13.04.2022 ОСОБА_1 подано заяву про надання допомоги згідно положень Постанови Кабінету Міністрів України  № 332 від 20.03.2022 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам" до Середино-Будського відділу з питань призначення державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації.
06.05.2022 начальником Середино-Будського відділу з питань призначення державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області позивачці надано лист № 77, яким повідомлено, що відповідно до п. 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 20.03.2022 № 332, вона не має права на допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, так як згідно Постанови, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 01.10.2014 № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" позивачка перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з 30.12.2014, допомогу переміщеним особам раніше на проживання не отримувала.
Не погодившись з діями відповідача щодо відмови в наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що  для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у відповідності до Порядку № 332 позивачка повинна була дотриматися однієї із двох умов: отримувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг станом на 24.02.2022; або бути облікованим на території, включеній у Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204-р "Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми "єПідтримка", на яке міститься посилання в п.2 Порядку № 332 або переміщеним з такої території. 
Суд першої інстанції виснував, що  позивачка не підпадає під вказані умови, оскільки не отримувала допомогу та не була переміщена з території у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204-р в первісній редакції до змін розпорядженням від 11.03.2022 № 213-р, та не була облікована на такій території до 24.02.2022, від так відмовив у задоволенні позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
До 20.03.2022 механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" (далі - Порядок № 505).
Позивачка відповідно до вимог Порядку № 505 зареєстрована відповідним органом праці і соціального захисту населення як внутрішньо переміщена особа.
Пунктом 2 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
Пунктом 7 Порядку № 505 передбачено, що якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.
Учасниками справи не заперечується та обставина, що станом на 24.02.2022 ОСОБА_1 не отримувала державної допомоги у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за новим місцем проживання, яка виплачувалася відповідно до положень Порядку № 505.  
У зв`язку з початком військової агресії російської федерації проти України з метою забезпечення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам 20.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам" (надалі - Порядок № 332 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, з прийняттям якої Постанова Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" втратила чинність.
Пунктом 2 Порядку № 332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204.
Згідно з п. 3 Порядку № 332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:
для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;
для інших осіб - 2000 гривень.
Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.
Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року.
Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг". Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.
Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
З системного аналізу наведених вище норм права вбачається, що вказаним вище Порядком № 332 визначено декілька окремих випадків виплати допомоги: 
- окремо особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії (при цьому у вказаній Постанові відсутнє посилання про переміщення саме після 24 лютого 2022 року). Таким особам допомога надається за їх зверненням;
- та тим особам, які  станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам   до Порядку № 505. Допомога в збільшеному розмірі  таким особам виплачується автоматично без їх додаткового звернення.
Одночасно Порядком № 332 ( абзац 7 пункт 3) визначено випадок коли допомога не виплачується: якщо особа мала статус внутрішньо переміщеної особи до 24 лютого 2022 року, але в тих регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку ( тобто тих територій, що не включені до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми “єПідтримка”, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204).
Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022   №204-р "Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми "єПідтримка" (в редакції від 11.03.2022), на яке міститься посилання в абзаці 1 п.2 Порядку №332, Сумську область включено до відповідного переліку.
З огляду на матеріали справи, ОСОБА_1 до 24.02.2022 обліковувалася за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 30.12.2014 № 5914000137, тобто обліковувалася на території, що включена до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми “єПідтримка”, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.
Від так, оскільки позивачка до 24.02.2022 обліковувалася на території, що включена до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, приписи абзацу 7  пункту Порядку № 332 не можуть бути застосовані до спірних правовідносин за участю позивачки та на цій підставі їй не може бути відмовлено в призначенні допомоги.
Колегія суддів звертає увагу, що приписи Порядку № 332 у редакції на момент виникнення спірних правовідносин, що є датою звернення позивачки до відповідача із відповідною заявою про призначення допомоги від 13.04.2022, не містила такої підстави для відмови в призначенні допомоги як переміщення з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України до 24.02.2022.
Навпаки у вказаному Порядку міститься імперативне правило призначення допомоги  всім особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії.
Отже, з урахуванням перебування ОСОБА_1 станом на 24.02.2022 на обліку, як внутрішньо переміщеної особи у регіоні, що включений до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку №332, остання має право на призначення та нарахування з 01.03.2022 допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі   відповідно до Порядку  № 332. 
З огляду на викладене, відмова відповідача від 06.05.2022 № 77  у виплаті позивачці  допомоги на проживання відповідно до Порядку № 332 є протиправною та такою, що порушує право позивачки.
Фактично підставою для відмови в призначенні допомоги слугував висновок суду першої інстанції про те, що в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204-р "Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми "єПідтримка", на яке міститься посилання в п.2 Порядку № 332, станом на початок війни, а отже і до 24.02.2022, Сумська область не входила до відповідного переліку.
Від так,  оскільки позивачка  не отримувала допомогу та не була переміщена з території у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204-р в первісній редакції до змін розпорядженням від 11.03.2022 № 213-р, та не була облікована на такій території до 24.02.2022, суд першої інстанції визнав необгрунтованими позовні вимоги позивачки.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що суди повинні застосовувати до спірних правовідносин ту редакцію правового акта, яка діяла на момент їх виникнення, а в даному спірному випадку такою датою є день звернення позивачки за виплатою допомоги (13.04.2022). На вказаний момент (13.04.2023) розпорядженням Кабінету Міністрів України (в редакції від 11.03.2022)  №204-р "Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми "єПідтримка" , на яке міститься посилання в абзаці 1 п.2 Порядку №332, Сумську область включено до відповідного переліку.
Отже, суд першої інстанції повинен був надавати оцінку спірним правовідносинам з урахуванням тієї обставини, що на момент звернення із заявою про призначення допомоги Сумська область  включена до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2   Порядку № 332.
Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог та вважає, що наявні підстави для задоволення вимог позову у спосіб, якій  заявлений ОСОБА_1  у позові.
Відповідно до  ст. 317 КАС України, підставами для скасування  судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема,    неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та не враховано приписи пункту абзаца 1 пунктом 2 Порядку № 332, які мають бути застосовані до спірних правовідносин,  колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції   з прийняттям нової про задоволенні позову ОСОБА_1 .  
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: "а", "б", "в", "г" пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 по справі                       № 480/4221/22 скасувати.
Визнати протиправною відмову від 06.05.2022 № 77 Середино-Будського відділу з питань призначення державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області у виплаті ОСОБА_1 допомоги на проживання.
Зобов`язати Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги на проживання відповідно до п. 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, на підставі заяви від 13.04.2022 за березень та квітень 2022 року. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	І.М. Ральченко    В.В. Катунов