Справа № 461/10768/20                                Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М. 
Провадження № 22-ц/811/1456/22                        Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова в складі судді Мисько Х.М. від 15 лютого 2022 року у справі за позовом адвоката Гораль Тараса Зеновійовича в інтересах  ОСОБА_1  до Акціонерного товариства «Альфа Банк», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
в с т а н о в и л а : 
додатковим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 лютого 2022 року заяву адвоката Гораля Тараса Зеновійовича в інтересах ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат позивача – задоволено частково.
Ухвалено додаткове рішення у цивільній справі за позовом адвоката Гораль Тараса Зеновійовича (79053, м.Львів, вул.В.Великого, 49а/60) в інтересах  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП:  НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства «Альфа Банк» (03150, м.Київ, вул.В.Васильківська, 100), з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни (01032, м.Київ, вулТарасівська, 18/12), Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича (79053, м.Львів,вул.Перфецького, 2А) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Стягнуто з Акціонерного товариства «Альфа Банк» (03150, м.Київ, вул.В.Васильківська, 100) на користь  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП:  НОМЕР_1 ) витрати на професійну (правову) допомогу в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Вказане додаткове рішення, оскаржило АТ «Альфа-Банк».
В апеляційній скарзі просять скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 лютого 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про відшкодування судових витрат позивача.
Зазначають, що на підтвердження факту розрахунку із самозайнятою особою яка здійснює незалежну професійну діяльність, сторона повинна надати суду договір про надання правової допомоги, який містить умови про вартість послуг, їх розмір і порядок розрахунків, та розрахунковий документ який відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», зокрема документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо). Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які з наведених вище доказів, як щодо вартості послуг, порядку і розміру нарахувань за такі послуги, так і доказів розрахунку. Вважають, що у даній справі заявником не доведено як підставність розміру таких витрат по причині відсутності між адвокатом та клієнтом закріпленої в договорі домовленості про їх розмір та порядок розрахунку, так і факт їх понесення, а тому заява не підлягає до задоволення. Звертають увагу на те, що заявлений розмір витрат на правову допомогу є явно необґрунтований га неспівмірний зі складністю справи та заявленим розміром позовних вимог.
Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, заяви про ухвалення додаткового рішення, апеляційної скарги, – колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
       Із змісту оскаржуваного додаткового рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст.133,134,137,140,141,142,246,270 ЦПК України, ст.26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» задовольняючи заяву про відшкодування судових витрат позивача, виходив з того, що 16.12.2020 року між адвокатом Горалем Т.З. (далі – Виконавець) та ОСОБА_1  (далі – Замовник), укладено Договір про надання правової допомоги, за яким виконавець бере на себе зобов`язання надати за плату Замовнику правничу допомогу щодо правомірності стягнення з ОСОБА_1  на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості, що виникла по Кредитному договору № 491024428 від 05.05.2020 року в загальному розмірі 86 638 грн. на підставі виконавчого напису від 24.11.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.Я., зареєстрований в реєстрі за № 38256. Згідно умов Договору, клієнту було надано правову допомогу, на підтвердження надання якої надано Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат під час надання професійної правничої допомоги у Галицькому районному суді м.Львова, у справі № 461/10768/20 від 14.01.2022 року, Акт про виконання зобов`язань від 13.01.2022 року, а також копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 13.01.2022 року, згідно яких загальна сума витрат становить 12 000 грн. Суд прийшов до висновку, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, позов задоволено, позивач підтвердив надані йому адвокатські послуги, належними засобами доказування, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить суму в розмірі 12 000,00 гривень.
Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції – немає. Висновки суду відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають, обставини які суд вважав встановленими не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2021 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 24.11.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі №38256, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості, що виникла по Кредитному договору №491024428 від 05.05.2020 року в загальному розмірі 86 638,80 грн. за період з 27.07.2020 року по 20.10.2020 року. Стягнуто з Акціонерного товариства «Альфа Банк» на користь  ОСОБА_1  сплачений судовий збір розмірі 840,80 грн.
17.01.2022 року адвокат Гораль Т.З., в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду заявою про відшкодування судових витрат позивача, згідно якої просить стягнути з АТ «Альфа Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи в суді в розмірі 12000 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 420,40 грн.
Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 17 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Альфа Банк» задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 24.11.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.Я., зареєстрований в реєстрі за № 38256, яким звернуто стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості, що виникла по Кредитному договору № 491024428 від 05.05.2020 року в загальному розмірі 86 638 грн. за період з 27.02.2020 року по 20.10.2020 року. Стягнуто з АТ «Альфа Банк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн. 16 грудня 2020 року між адвокатом Горалем Т.З. (далі – Виконавець) та ОСОБА_1 (далі – Замовник), укладено Договір про надання правової допомоги, за яким виконавець бере на себе зобов*язання надати за плату Замовнику правничу допомогу щодо правомірності стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості, що виникла по Кредитному договору № 491024428 від 05.05.2020 року в загальному розмірі 86 638 грн. на підставі виконавчого напису від 24.11.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.Я., зареєстрований в реєстрі за № 38256. Згідно із п.2 Договору, Виконавець надає Замовнику наступні послуги: вивчення та проведення правового аналізу документів та доказів, заяв по суті справи, процесуальних документів; вивчення та аналіз законодавства, судової практики Верховного Суду та судів касаційної інстанції, побудова адвокатом позиції захисту інтересів Замовника; консультація замовника з метою узгодження правової позиції; збір доказів, складання та подання адвокатських запитів; підготовка та подання позовної заяви, заяв по суті справи, апеляційної, касаційної скарг, заяв, клопотань, пояснень, роз-рахунків та контррозрахунків заборгованості в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; представництво Виконавцем інтересів Замовника в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій. Як передбачено п.3 Договору, за надання юридичних послуг, передбачених у п.2 Договору встановлюється плата у розмірі 1000 грн. за 1 годину наданих послуг. Водночас, як передбачено п.5.Договору, загальна вартість послуг визначається з розрахунку кількості затраченого часу на їх надання та узгоджується Сторонами в Акті про виконання зобов`язань. Згідно п.9 Договору, оплата за послуги та відшкодування витрат передбачених п.п. 2.3 цього Договору у розмірі визначеному Сторонами в Акті про виконання зобов`язань, здійснюється замовником протягом 3 днів з моменту підписання сторонами Акту про виконання зобов`язань. Вказує, що у зв`язку з наведеним, станом на момент подання позову, позивач не міг надати суду докази понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, оскільки на той момент між ним та адвокатом ще не були проведені розрахунки за договором. Зазначає, що розрахунки, наведені в Акті та Детальному описі робіт, здійснені відповідно та на умовах, встановлених Договором про надання правової допомоги від 16 грудня 2020 року. Згідно із п.5 Акту про виконання зобов`язань від 04 січня 2022 року, оплата, передбачена пунктом 9 Договору, здійснюється протягом 3 днів з моменту підписання сторонами цього акту. Позивач після підписання акту про виконання зобов`язань оплатив надані послуги в розмірі 12 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибутково-касового ордера № 1 від 13 січня 2022 року. Крім того вказує, що судом, при постановленні рішення стягнуто із відповідача виключно судовий збір за подання позову, в розмірі 840,80 грн., проте не вирішено питання стягнення судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 420 грн. З врахуванням наведеного, просить суд заяву задоволити. Щодо строку подання заяви про відшкодування судових витрат позивача, його представник зазначає, що про рішення суду, позивачу стало відомо лише 10 січня 2022 року, після опублікування такого в підсистемі «Електронний суд», відтак, зважаючи на вимоги ч.3 ст.124, ч.8 ст.141 ЦПК України, останнім днем для подання доказів понесення позивачем судових витрат є 17 січня 2022 року.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право  в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При цьому, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України відносить витрати на професійну правничу допомогу саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі
№ 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.
Отже, за змістом вказаної норми ЦПК України цей строк є процесуальним.
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, – судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 13261,20 грн., які пов`язані зі сплатою судового збору за пред`явлення позову немайнового характеру в розмірі 840,80 грн., сплатою судового збору за пред`явлення заяви про забезпечення позову в розмірі 420,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 12000 грн.
В позовній заяві просив стягнути з відповідача судові витрати понесені позивачем при розгляді справи.
До позовної заяви представником позивача додано також попередній орієнтовний розрахунок судових витрат (а.с. 28-29).
З матеріалів справи вбачається, що ні під час розгляду справи у суді першої інстанції ні позивачем ОСОБА_1 ні його представником ОСОБА_3 не вказано про намір подати докази витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення апеляційним судом судового рішення.
У додатковій постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної (апеляційної) інстанції – до прийняття постанови у справі.
Зважаючи на вказане, заявник не дотримався процедури, визначеної частиною восьмою статті 141 ЦПК України, оскільки докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таких заяв та доказів під час розгляду справи подано не було.
Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів (в суді апеляційної інстанції – до прийняття постанови у справі) не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу (див. постанову Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18).
Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 17.01.2022 року, звертаючись до Галицького районного суду м. Львова із заявою про відшкодування судових витрат, де прийнято рішення 17 листопада 2021 року, тобто поза межами строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України, не порушив клопотання про поновлення такого процесуального строку.
Враховуючи те, що ні ОСОБА_1 ні його представник ОСОБА_3 не подавали доказів на підтвердження понесення  ОСОБА_1  витрат на професійну правничу допомогу за розгляд судом першої інстанції справи до закінчення судових дебатів (до постановлення рішення у справі), не зазначалидо закінчення судових дебатів (до постановлення рішення у справі) про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення, тому колегія суддів вважає, що заяву ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат позивача суду першої інстанції слід було залишити без розгляду.
Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованою та таку слід задовольнити частково. Додаткове ж рішення суду першої інстанції слід скасувати та заяву  ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат позивача слід залишити без розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» – задовольнити частково.
Додаткове рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 лютого 2022 року – скасувати.
Заяву адвоката Гораля Тараса Зеновійовича в інтересах ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат позивача – залишити без розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 18 травня 2023 року.
Головуючий:                                                                                                Я.А. Левик

Судді:                                                                         Н.П. Крайник

                                                                                 М.М. Шандра