Ухвала
06 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 343/1359/22
провадження № 61-3976ск23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М., розглянувши касаційну ІНФОРМАЦІЯ_1 Міністерства оборони України на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 07 грудня 2022  року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України та Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей,
ВСТАНОВИВ:
17 березня 2023 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2., з пропуском строку на касаційне оскарження, подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 07 грудня 2022  року, яка не відповідає статті 392 ЦПК України.
У касаційній скарзі викладено клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Заявник, посилаючись на статтю 8 Закону України «Про судовий збір» та зазначає, що є особою, яка утримується за рахунок державного бюджету, в межах бюджетних асигнувань, не має власного доходу, звернулась до Державної казначейської служби України з проханням виділити грошові кошти для сплати судового збору, зокрема у цій справі, проте станом на день подання скарги, грошові кошти не надійшли, що унеможливило сплатити судовий збір при її поданні. До скарги додані заявку та рапорт начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України                      «Про судовий збір» (чинний на момент пред`явлення позову) розмір судового збору за подання фізичною особою до суду заяви у справах окремого провадження становив 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2 481,00 грн. 
Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. 
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні касаційної скарги, за дві немайнові вимоги (встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей) становив 1 984,80 грн (2 481,00 грн * 0,2* 2 * 200%). 
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.
Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20), положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Предметом даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстави для розгляду питання про звільнення юридичної особи від сплати судового збору та відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відсутні.
Також, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19 (провадження № 11-24апп21), в якій зазначено, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.
Передбачена статтею 8 Закону України «Про судовий збір» можливість звільнення/відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком й застосовується, як правило, у виключних випадках.
Надані скаржником заявка, рапорт, детальний розрахунок потреби в коштах за бюджетною програмою підтверджує наявність бюджетних асигнувань як на субрахунку 2800. Однак, скаржник не надає доказів вжиття заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень, тобто відсутні докази того, що протягом нового строку судовий збір буде сплачено.
За таких обставин, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду                               у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у                                                      м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати відповідний документ.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 260, 389, 392 ЦПК України, 4 Закону України «Про судовий збір»
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 07 грудня 2022  року залишити без руху.
Надати ІНФОРМАЦІЯ_1 строк для усунення зазначеного недоліку касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            М. М. Русинчук