ф
УХВАЛА

18 квітня 2023 року 
м. Київ

справа № 440/4561/22
адміністративне провадження № К/990/11759/23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі № 440/4561/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління статистики у Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління статистики у Полтавській області, в якій просила:
- визнати незаконним, протиправним та скасувати другий пункт наказу Головного управління статистики в Полтавській області від 01 лютого 2022 року №13 "Про виплату ОСОБА_1 грошової допомоги до щорічної відпустки", яким наказано: 2. Скасувати виплату грошової допомоги до щорічної основної відпустки у розмірі середньомісячної заробітної плати у сумі 14281,17 грн, яка була виплачена ОСОБА_1 у червні 2021 року;
- стягнути з Головного управління статистики в Полтавській області на користь ОСОБА_1 14281,17 грн, які були добровільно виплачені Головним управлінням статистики в Полтавській області у червні 2021 року як грошова допомога на оздоровлення згідно із заявою ОСОБА_1 на її виплату від 15 червня 2021 року при отриманні щорічної основної оплачуваної відпустки за наказом від 15 червня 2021 року № 174-вд, а у лютому 2022 р. протиправно стягнуто Головним управлінням статистики в Полтавській області із ОСОБА_1 згідно дії пункту 2 наказу №13 від 01 лютого 2022 року;
- визнати протиправними дії начальника Головного управління статистики у Полтавській області Калашник Лариси Вікторівни щодо позбавлення прав ОСОБА_1 отримати грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки згідно наказу від 15 червня 2021 року № 174-вд шляхом протиправного утримання 14281,17 грн у лютому 2022 року згідно пункту 2 наказу №13 від 01 лютого 2022 року;
- зобов`язати Головне управління статистики у Полтавській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати до наданої щорічної основної відпустки за період роботи з 12 квітня 2021 року по 11 квітня 2022 року згідно наказу №401-вд від 01 листопада 2021 року;
- визнати протиправною бездіяльність начальника Головного управління статистики у Полтавській області Калашник Лариси Вікторівни щодо невиплати грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати при наданні щорічної основної відпустки за період з 12 квітня 2021 року по 11 квітня 2022 року згідно наказу від 01 листопада 2021 року №401-вд «Про перенесення відпустки».
30 червня 2022 року рішенням Полтавського окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Головного управління статистики у Полтавській області «Про виплату ОСОБА_1 грошової допомоги до щорічної основної відпустки» №13 від 01 лютого 2022 року.
Стягнуто з Головного управління статистики у Полтавській області на користь ОСОБА_1 грошову допомогу до щорічної основної відпустки у розмірі середньомісячної заробітної плати у сумі 14281,17 грн (чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят одна гривня сімнадцять копійок).
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління статистики у Полтавській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати при наданні щорічної основної відпустки за період з 12 квітня 2021 року по 11 квітня 2022 року згідно наказу від 01 листопада 2021 року №401-вд «Про перенесення відпустки».
Зобов`язано Головне управління статистики у Полтавській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати до наданої щорічної основної відпустки за період роботи з 12 квітня 2021 року по 11 квітня 2022 року згідно наказу №401-вд від 01 листопада 2021 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
27 лютого 2023 року постановою Другого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління статистики у Полтавській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати при наданні щорічної основної відпустки за період з 12 квітня 2021 року по 11 квітня 2022 року згідно наказу від 01 листопада 2021 року №401-вд "Про перенесення відпустки" та зобов`язання Головне управління статистики у Полтавській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати до наданої щорічної основної відпустки за період роботи з 12 квітня 2021 року по 11 квітня 2022 року згідно наказу №401-вд від 01 листопада 2021 року.
Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні вказаної частини позовних вимог.
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі № 440/4561/22 залишено без змін.
На зазначену постанову апеляційного суду позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 03 квітня 2023 року.
У касаційній скарзі позивач посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), як на підставу касаційного оскарження судових рішень.
Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу. 
Частиною другою статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо:
1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої     статті 328     цього Кодексу; або
2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або;
3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи;
4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження скаржник зазначає, що апеляційний суд не застосував норми матеріального права, які встановлені у статті 19, 21,22, 45, 64, 92 Конституції України, частини першої статті 6, частини четвертої, дев`ятої, десятої статті 10 Закону України «Про відпустки», статті 57 Закону України «Про державну службу», порушив норми процесуального права, які встановлені у частині другій статті 6, частини третьої статті 8 , частини четвертої статті 9, частини четвертої статті 78, частини 3 статті 90, частини другої, четвертої, п`ятої статті 94, частини першої та третьої статті 308 КАС України, встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів - не погодженого Держстатом розрахунку витрат за напрямами використання коштів державного бюджету на 2021 рік по КЕКВ 2111 «Заробітна плата» за КПКВК0414010 «Керівництво та управління у сфері статистики» Головного управління статистики у Полтавській області та Штатного розпису Головного управління статистики у Полтавській області на 2021 рік, які є недопустимими, недостатніми, недостовірними письмовими доказами по справі.  
Однак зміст касаційної скарги свідчить про те, що вказані доводи зводяться до переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права. 
Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження. 
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та не викладення з належним обґрунтуванням позивачем у касаційній скарзі підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі № 440/4561/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління статистики у Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Шевцова