Постанова
Іменем України
 
15 травня 2023 року                                 
                                                
м. Київ 
 
провадження №33/824/2013/2023
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ        Мазурик О.Ф.            
 
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Кузьменка Євгенія Анатолійовича
 
на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області
 
в складі судді Бондаренко О. В. 
 
від 28 лютого 2023 року
 
у справі №357/10220/22 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області
 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП 
 
громадянина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
                                           
У С Т А Н О В И В:
 
18 жовтня 2022 року інспектором взводу 1, роти 2, БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області, ДПП лейтенантом поліції Литвином О. О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №356924 про те, що громадянин   ОСОБА_1 , 18.10.2022, о 22 год. 20 хв., на вул. Івана Кожедуба, 198/1, в м. Біла Церква, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz 220», д.н.з.  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння.
 
В протоколі зазначено, що від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Також зазначено, що до протоколу додаються пояснення свідків, акт огляду, направлення, відеозаписи з бодікамер НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , розписка.
 
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської областівід 28 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник                          ОСОБА_1  - Кузьменко Є. А. подав апеляційну скаргу, в якій посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
 
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що висновок суду першої інстанції про наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1                 ст. 130 КУпАП є помилковим, оскільки матеріали справи не містять доказів, що                 ОСОБА_1 керував автомобілем. Відеозаписом також не зафіксовано факт керування автомобіля ОСОБА_1 .
 
Вказав, що протокол складений в службовому автомобілі без ОСОБА_1 та наданий йому лише для підпису.
 
Також зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що матеріали справи містять направлення на огляд водія, що вказує на погодження ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я.
 
Вказав, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки з використанням приладу Drager. Додав, що ОСОБА_1 дев`ять разів продував у прилад, однак останній не відобразив показань.
 
Додав, що суд не звернув увагу, що ОСОБА_1 хотів надати пояснення, однак працівники поліції заборонили йому надавати пояснення та наказали йому поставити свій підпис.
 
Зазначив, що зупинка ОСОБА_1 була незаконною, оскільки поліцейські не змогли назвати причину зупинки автомобіля ОСОБА_1 , а відтак вважав всі подальші дії працівників поліції незаконними.
 
Резюмував, що після того, як поліцейські виписали направлення на огляд до медичного закладу, чим зафіксували відмову від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 ще продував у драгер, що свідчить про порушення процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
 
За вказаних обставин просив скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської областівід 28.02.2022 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
 
У судовому засіданні 15.05.2022 ОСОБА_1 та його захисник Кузьменко Є. А. надали пояснення, тотожні зазначеним в апеляційній скарзі, підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити з підстав наведених в ній. ОСОБА_1 повідомив суд, що в день коли був складений протокол він себе погано почував, тому випробовував дихальну гімнастику та інші можливі заходи для відновлення здоров`я. Так, під кінець робочого дня, за рекомендаціями лікаря, з метою покращення самопочуття, він набирав в рот спиртні напої та видихав. Після чого відвіз працівника його закладу додому та повинен був ще заїхати зачинити заклад перед тим як їхати додому. А тому на запитання поліцейських чи вживав він алкогольні напої, він розгубився та повідомив, що вживав. Також повідомив, що коли йому запропонували їхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, він вважав що це глузування, тому відмовився, бо вже продував у Драгер. Визнав, що відмовився від проходження огляду у медичному закладі. Також зазначив, що він отримував посвідчення водія, вивчав ПДР, а тому йому відома відповідальність за порушення п. 2.5 ПДР. Захисник ОСОБА_1 -  Кузьменко Є. А. посилаючись на безпідставну зупинку ОСОБА_1 , вважав вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння незаконною.
 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Кузьменка Є. А., вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 18.10.2022, о 22 год. 20 хв., на вул. Івана Кожедуба, 198/1, в м. Біла Церква, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz 220», д.н.з.  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. 
Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вина ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №356924 від 18.10.2022; направленням на огляд ОСОБА_1    до БМЛ № 4 з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан сп`яніння; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; Розпискою ОСОБА_5 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом та відеозаписом з бодікамери поліцейських БК 477072, АА47796 з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Скаржник помилково вважає, що судом неповно встановлено обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи та визнано ОСОБА_1 винним за відсутності доказів законності зупинки транспортного засобу, і це свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду, з огляду на наступне.
Пунктом 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки алкогольного сп`яніння.
 
За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1 Розділу 2 Інструкції).
 
З аналізу вказаних норм інструкції та положень п. 2.5 ПДР України, вбачається що поліцейський проводить огляд за наявності ознак алкогольного сп`яніння, а водій повинен на вимогу поліцейського пройти такий огляд. Таким чином положення законодавства пов`язують вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме з наявністю таких ознак, а не із зупинкою транспортного засобу. Тобто наявність ознак алкогольного сп`яніння є підставою для вимоги поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
 
Відтак, доводи скаржника, про те, що безпідставна зупинка транспортного засобу свідчить про незаконність вимоги поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння, є необґрунтованими з огляду на те, що така вимога пов`язана саме з наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія, а не із зупинкою транспортного засобу. З цих же підстав суд не приймає посилання захисника ОСОБА_1 -  Кузьменко Є. А. на доктрину плодів отруйного дерева, оскільки, як вже зазначалось вище, зупинка водія поліцією не є підставою для вимоги поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.
 
У відповідності п. 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
 
За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
 
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).
 
Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено направлення особи для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
 
Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок)  передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
 
За приписами п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
 
Таким чином, нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я. При цьому, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому закладі охорони здоров`я утворює самостійний склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.
 
Відтак, законом встановлено, що у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я, тобто у встановленому законом порядку, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР України.
 
Як вже вказувалося вище, із протоколу про адміністративне правопорушення серії                  ААД №356924 від 18.10.2022 вбачається, що ОСОБА_1 , 18.10.2022, о 22 год. 20 хв., на вул. Івана Кожедуба, 198/1, в м. Біла Церква, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz 220», д.н.з.  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що зафіксовано на бодікамери АА00532, АА00544 (а.с. 1).
 
З направлення ОСОБА_1 до Білоцерківської міської лікарні №4 вбачається, що підставою для направлення були виявлені в останнього ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкіряного покриву обличчя (а. с. 3).
 
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, підписаного свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається що огляд не проводився, а також зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння, аналогічні зафіксованим у протоколі та направленні (а.с. 4).       
 
В письмових поясненнях від 18.10.2022 свідок ОСОБА_4 пояснив, що 18.10.2022 на вул. Івана Кожедуба 198/1 в м. Біла Церква він був запрошений співробітниками патрульної поліції в якості свідка при оформленні адмінматреалів за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . В його присутності ОСОБА_1 відмовився у встановленому порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що засвідчим особистим підписом у протоколі (а.с. 5).
 
Свідок ОСОБА_3 в письмових поясненнях пояснив, що 18.10.2022, близько 22 год. 40 хв. на вул. Івана Кожедуба 198/1 в м. Біла Церква був свідком та бачив, як працівники поліції зупинили автомобіль «Mercedes», д.н.з.  НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння  на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі на що водій категорично відмовився (а.с. 6)
 
Розпискою від 19.10.2022 ОСОБА_5 зобов`язався забрати автомобіль  «Mercedes-Benz 220», д.н.з. НОМЕР_1 ,  та доставити його за адресою АДРЕСА_1 , а водія не допускати (не передавати) керування ним (а.с. 7).
 
Рапортом на ім`я т.в.о. БПП в м. Біла Церква інспектор О. Литвин доповів, що під час несення служби у складі екіпажу «комета 0751», 18.10.2022 в м. Біла Церква на вул. Івана Кожедуба 198/1, о 22 год. 20 хв. було зупинено автомобіль  «Mercedes-Benz 220», д.н.з.            НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Водій в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
 
Судом апеляційної інстанції досліджено відеофайли з бодікамери поліцейського, що містяться на СД-дисках (а. с. 9), щодо яких суд зазначає наступне.
З відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 перебував за кермом «Mercedes-Benz 220», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на проїжджій частині вулиці в момент коли до автомобіля підійшов патрульний. Під час спілкування з ОСОБА_1 у поліцейського виникли підстави вважати, що останній знаходиться у стані алкогольного сп`яніння на що поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої на що останній повідомив, що вживав. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням приладу Драгер і останній погодився. Після чого, поліцейські надали запакований мундштук для перевірки та провели перевірку приладу Драгер на чистоту. ОСОБА_1 здійснив продування в мундштук, однак результат приладу був відсутній. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 щодо невідповідності дій останнього для отримання результату проходження огляду за допомогою приладу Драгер, після чого ОСОБА_1 декілька разів продував у прилад, однак останні сигналізував про недостатній об`єми видихнутого повітря. На такі дії поліцейський знову зробив зауваження, на що ОСОБА_1 у ствердній формі повідомив, що більше повітря він видути не може через погане самопочуття та виконану раніше дихальну гімнастику. Крім того, ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Після того ОСОБА_1 надали можливість знову продути у прилад Драгер, і ОСОБА_1 ще кілька разів продував у прилад, однак результат був відсутній через недостатній об`єм видихнутого повітря. Крім того, поліцейським роз`яснено, що відмова від проходження огляду є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
При цьому, зазначені вище: протокол серії ААД №356924 від 18.10.2022; направлення на огляд ОСОБА_1 ; акт огляду на стан сп`яніння; пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; розписка ОСОБА_5 та відеозаписи з бодікамери поліцейських БК 477072, АА47796, є доказами у розумінні ст. 251 КУпАП і такі докази зібрано уповноваженою особою у відповідності до положення статті 255 КУпАП. 
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги щодо незгоди з доведеністю факту керування транспортного засобу, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколом серії ААД №356924 від 18.10.2022, поясненнями свідка ОСОБА_3 та відеозаписом, з якого вбачається, що автомобіль в темну пори доби, стояв з увімкненим двигуном посеред проїжджої частини, коли до нього підійшов поліцейський. 
 
Крім того, як вбачається із відеозапису, ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем на місці зупинки. Більше того, визнав факт керування автомобілем, пояснивши, що завозив працівника закладу додому та їхав зачинити заклад, після чого мав їхати додому.
 
Більше того, в судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_1 особисто визнав факт керування транспортним засобом, пояснивши, що того вечора, завозив додому працівника закладу та вже повертався додому, коли його зупинила поліція.
 
Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про встановлення факту керування автомобілем ОСОБА_1 .
 
Апеляційний суд не приймає доводи скаржника про те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного приладу Драгер, враховуючи наступне.  
 
Як вже вказувалося вище, нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я. При цьому, направлення на огляд водія транспортного засобу видається поліцейським у разінаявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи у випадку непогодження водія транспортного засобу з результатами огляду на місці. Також, направлення може видаватися у випадку відмови водія від проходження огляду на місці зупинки та погодження огляду у закладах охорони здоров`я. Крім того, як вбачається із вищенаведених положень законодавства, у разі проведення огляду на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, такий огляд повинен мати результат. Відтак у випадку відсутності результатів огляду, такий огляд не відбувся.
 
Апеляційний суд погоджується з доводами скаржника, що ОСОБА_1 продував у прилад дев`ять разів, однак такі доводи не спростовують висновків суду щодо відмови від проходження огляду, оскільки вказівки поліцейського щодо використання приладу Драгер стосувалися отримання результату проходження огляду, тобто продування його до відповідного сигналу, після якого повинен був з`явитися результат проходження огляду. Оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , хоч і здійснював продувку у прилад драгер, однак останній результат не показав, і поліцейський вказав ОСОБА_1 на неналежне виконання вказівок приладу, для отримання результату проходження огляду. Тобто ОСОБА_1 не виконав вказівки, для того щоб отримати результат огляду та вважав, що огляд на місці зупинки він пройшов.
 
За таких обставин суд першої інстанції вірно встановив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, оскільки своїми діями ухилявся від отримання результату проходження огляду за допомогою приладу Драгер.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що наявне в матеріалах справи направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу свідчить про його погодження пройти такий огляд не приймаються судом апеляційної інстанції, з огляду на наступне. 
З аналізу пункту 7 розділу 1 Інструкції, частини 3 та частини 6 статті 266 КУпАП, а також пунктів 6 та 8 Порядку вбачається, що у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, водій направляється до найближчого, відповідного закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, направлення на огляд водія транспортного засобу видається поліцейським у разінаявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи у випадку непогодження водія транспортного засобу з результатами огляду на місці. Також, у випадку відмови водія від проходження огляду на місці зупинки, такий водій направляється до найближчого, відповідного закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.
Разом з тим, результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я є висновок, який встановлює факт наявності чи відсутності стану сп`яніння.
Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Таким чином наявність у матеріалах справи направлення не свідчить про безумовне погодження ОСОБА_1 проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а вказує на належне виконання поліцейськими положень Інструкції. Більше того, у даному направленні відсутні результати огляду, та відсутні висновок медичного закладу, що свідчить про те, що огляд не відбувся.
 
Крім того, скаржник помилково вважає, що відмова від проходження огляду на місці зупинки фіксується направленням на огляд до медичного закладу, оскільки як вже зазначалось, вище, таке направлення видається, як після відмови від проходження огляду так і у випадку незгоди водія з результатами огляду, проведеного на місці зупинки. Отже, направлення на огляд водія не фіксує відмову водія від проходження огляду на місці зупинки, а лише фіксує ту обставину, що водій направлявся до медичного закладу для проходження огляду. Більше того, сама відмова фіксується у протоколі про адміністративне правопорушення, і такі обставини перевіряються та встановлюються судом.
 
З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що після складання поліцейськими направлення, ОСОБА_1 ще декілька разів продував у Драгер не свідчать про порушення процедури огляду, та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР України доведена наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушеннясерії ААД №356924 від 18.10.2022; направленням на огляд ОСОБА_1    до БМЛ № 4 з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан сп`яніння; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; Розпискою ОСОБА_5 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом та відеозаписом з бодікамери поліцейських БК 477072, АА47796 з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку.
Оскільки матеріалами справи підтверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, що підтверджено доказами в матеріалах справи у їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України.
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги, щодо складання протоколу у службовому автомобілі без ОСОБА_1 , однак такі доводи не є порушенням норм законодавства, прав  ОСОБА_1   та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції. 
 
Дійсно, з відеозапису вбачається, що працівники поліції вносили дані у протокол в службовому автомобілі, в той час як ОСОБА_1 перебував ззовні біля автомобіля з іншим інспектором, однак з відеозапису також вбачається, що після завершення внесення відомостей до протоколу, ОСОБА_1 ознайомлено з його змістом, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на надання пояснень. Із відеозапису не вбачається, що поліцейські відмовляли ОСОБА_1 у реалізації такого права. З протоколу вбачається, що у відповідній графі ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом незгідний.
 
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 скористався таким правом на власний розсуд. Відтак доводи скаржника про те, що поліцейські надали ОСОБА_1 протокол лише для підпису та забороняли надати пояснення є безпідставними, тому відхиляються судом апеляційної інстанції.
 
Більше того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 надавав працівниками поліції пояснення та, висловлював свою позицію з приводу проходження огляду та оформлення матеріалів справи.
Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правомірним.
Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог ст. 245, 251, 252, 266, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія   ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності.
На підставі викладеного та керуючись ст. 289, 294  КУпАП
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Кузьменка Євгенія Анатолійовича -залишити без задоволення.
 
Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2022 року стосовно  ОСОБА_1  -  залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                      О. Ф. Мазурик