Ухвала
17 травня 2023 року
м. Київ 
справа № 204/3927/22
провадження № 61-7269ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Красногвардійського районного суду 
м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року у справі за позовом  акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з квартири та зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання іпотеки припиненою, скасування державної реєстрації іпотеки на квартиру та державної реєстрації обтяження майна іпотекою,  
ВСТАНОВИВ:
У червні 2022 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до 
ОСОБА_1 , в якому просило суд:
- у рахунок заборгованості у загальному розмірі 104 295,58 доларів США, що за курсом 29,25, відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 17 травня 2022 року, складає 3 050 645,71 грн, звернути стягнення на квартиру загальною площею 58,10 кв. м, житловою площею 31,70 кв. м, яка розташована в АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах; 
- виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають 
у квартирі (предмет іпотеки), розташованій у АДРЕСА_1 .
 
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до АТ КБ «ПриватБанк», в якому просила суд:
- визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором №DNU0G40000002565 від 21 грудня 2007 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та нею, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Орловим О. А. за № 4639; 
- скасувати державну реєстрацію іпотеки квартири 
АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві власності; 
- скасувати державну реєстрацію обтяження даного майна іпотекою, що зареєстроване в реєстрі для реєстрації заборон за № 306.
 
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 
від 01 лютого 2023 року у задоволенні позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з квартири відмовлено.
Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання іпотеки припиненою, скасування державної реєстрації іпотеки на квартиру та державної реєстрації обтяження майна іпотекою задоволено частково.
Визнано припиненою іпотеку за Іпотечним договором 
№ DNU0G40000002565, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О. А., зареєстрований у реєстрі за № 4639, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір 
у розмірі 992,40 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 57 500,00 грн та витрати за складання висновку експерта у розмірі 19 254,54 грн. 
В іншій частині вимог зустрічної позовної заяви відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.
Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 
від 01 лютого 2023 року змінено в частині стягнення з АТ КБ «ПриватБанк»  на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 57 500,00 грн, зменшено їх до 28 000,00 грн.
В іншій частині рішення Красногвардійського районного суду 
м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року залишено без змін.
 
12 травня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 квітня 
2023 року (надійшла до суду  15 травня 2023 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову та в частині задоволення зустрічного позову, ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 16 551,90 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору 
у встановленому розмірі. 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотки від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
Як вбачається з касаційної скарги та судових рішень, у справі                                № 204/3927/22 за первісним позовом спір виник з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та виселення.
Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні пред`явленого позову.
Зміст вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення 
є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.
Такі висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові 
від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18), 
а також в ухвалі Верховного Суду від 19 листопада 2021 року у справі 
№ 509/1121/18 (провадження № 61-18693ск21).
Отже, у справах про звернення стягнення на предмет іпотеки ціна позову обраховується із суми заборгованості, в рахунок якої позивач просить звернути стягнення.
У справі № 204/3927/22 розмір заборгованості позивачем визначено в сумі 104 295,58 доларів США, що за курсом 29,25, відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 17 травня 2022 року, складає 3 050 645,71 грн.
АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом у 2022 році, та заявляло одну позовну вимогу майнового характеру та одну позовну вимогу немайнового характеру.
ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом у 2022 році та заявляла три позовні вимоги немайнового характеру.
Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 992,40 грн; 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 868 350,00 грн).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Заявник оскаржує судове рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову та в частині задоволення зустрічного позову.
Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подачу касаційної скарги у розмірі 81 914,28 грн, а саме:
1)     1,5% від ціни первісного позову - 45 759,69 грн (3 050 645,71*1,5%=45 759,69);
2)     судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру за первісним позовом - 2 481,00 грн;
3)     судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру за зустрічним позовом - 992,40 грн;
4)     судовий збір за подачу касаційної скарги - 98 466,18 грн ((992,40+2 481,00+45 759,69=49 233,09)*200%=98 466,18);
5)     сплачено судового збору - 16 551,90 грн;
6)     доплата судового збору - 81 914,28 грн 
(98 466,18-16 551,90=81 914,28).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 
від 01 лютого 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 18 квітня 2023 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць