ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/3693/23                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Перепелиця А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 травня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у     місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ)     про визнання протиправними дій

                                                          В С Т А Н О В И В :

          17.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у   місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), якою просила суд:
- визнати протиправними дії Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в частині не вчинення дії по зняттю з арешту майна, автомобілю Fiat Grande Punto реєстр. державний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску при надісланні органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова;
- зобов`язати Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії та зняти з майна, автомобілю Fiat Grande Punto реєстр. державний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску арешт і надіслати органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту боржника, а також вчинити дії (зазначити про це у відповідному реєстрі) щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 р. було відмовлено у відкритті провадження у цій справі.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися судами загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства, виходячи з того, що є спір про право. 
Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Позивач не погодився з таким висновком суду першої інстанції і подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції  та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, суд першої інстанції неправильно визначив предметну складову позову, оскільки даний спір виник з огляду на бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту з майна з огляду на скасування виконавчого провадження взагалі.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
Згідно з ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята передчасно без встановлення обставин щодо існування майнового спору. 
Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну  структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами пунктів 1 та 2 частини першої  статті 4 КАС України, адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
За правилами частини першої  статті 19 КАС  України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
За правилом частини першої статті 287 цього Кодексу учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначено у розділі X Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.
Частиною першою статті 74 вказаного закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Частиною другою цієї ж статі передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності державного (приватного) виконавця щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.
Як вказує суд першої інстанції, Позивач просить визнати протиправними дії Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в частині не вчинення дії по зняттю з арешту майна, автомобілю Fiat Grande Punto реєстр. державний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску при надісланні органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова та зобов`язати Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії та зняти з майна, автомобілю Fiat Grande Punto реєстр. державний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску арешт і надіслати органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту боржника, а також вчинити дії (зазначити про це у відповідному реєстрі) щодо реєстрації припинення обтяження такого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дарницьким р/с м. Києва за результатами розгляду цивільної справи №2-3792/11.          
Проте, суд першої інстанції відмовляє у відкритті провадження не звертаючи увагу на те, що у позові зазначається про те, що ще 17 квітня 2014 року Дарницьким районним судом у справі № 753/2742/14-ц винесено рішення, якими визнані неправомірними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ в м. Києві Єрмакової О.А. при відкритті 23.01.2014 року виконавчого провадження ВП № 41698244 та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ в м. Києві Єрмакової ОА про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника ВП№ 41698244 від 23.01.2014 року.
Отже, у даному випадку не оскаржується виконання чи невиконання судового рішення, і на цій стадії розгляду справи не вбачається спору щодо майна між особами, які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, тому висновки суду першої інстанції є передчасними.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції   судове  рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, що є підставою для його скасування, та прийняття рішення з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись статтями 229, 308, 310, 315, 317,319 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

                                               П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 р. - задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у   місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ)   про визнання протиправними дій - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:                                                                                            О.В. Карпушова

                                                                                                              Л.В. Губська
                                                                                                      
                                                                                                              О.В. Епель