ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 травня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 337/914/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27 березня 2023 року в адміністративній справі №337/914/23 (головуючий суддя першої інстанції  Гнатик Г.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної України поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, закриття провадження у справі,-

             В С Т А Н О В И В :
Позивач 20.02.2023 року (згідно дати на поштовому конверті) звернулась до Хортицького районного суду м.Запоріжжя  з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної України поліції, в якому просила скасувати  постанову серії ЕАС №6534163 від 12.02.2022 року про накладення на неї адміністративного стягнення  за ч.1  ст.127 КУпАП у вигляді штрафу  в  розмірі 255,00  грн..
В обґрунтування позову зазначено, що вона не порушувала  ПДР  України, тому просила скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення, закрити провадження у справі, стягнути сплачені судові витрати.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27 березня 2023 року в задоволенні  позовних  вимог  відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну  скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та  прийняти постанову про задоволення позовних вимог  в  повному  обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що постанова відповідача про притягнення  її  до  адміністративної  відповідальності  не  містить  посилання  на  технічний  засіб,  яким  здійснено  фото  або  запис,  та  не  вказано  про  те, чи  взагалі таке  фіксування  проводилось. На  відеозапису  не  можливо  побачити, хто  переходить  дорогу  по  проїзній  частині  дороги  чи  по  пішоходному  переходу,  не  можливо  встановити  саме  її  серед  численних  пішоходів, які  на  відеозапису  виглядають як  сірі  маленькі крапки. Крім  того,  файл  з  відеозаписом  з  реєстратора  службового  автомобіля  суд  не  мав  приймати  до  уваги,  оскільки  від  доданий  до  матеріалів  справи  без електронного  цифрового  підпису.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

       Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне. 
Судом  встановлено,  що 12.02.2022  року  відносно ОСОБА_1 ст.сержантом поліції другого батальйону першої роти Гуржій В.С. УПП в Запорізькій області, винесено постанову у справі про адмінправопорушення, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за  ст.127 ч.1 КУпАП та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. ( а.с.13).
У постанові зазначено, що   ОСОБА_1 12.02.2023 року о 10-20 годині у м.Запоріжжя пр.Ювілейний, 26-Б, здійснила перехід проїзної частини у не встановленому місці, поза пішохідним переходом, чим порушила  п.4.7 Правил дорожнього руху  України та порушила вимоги  ст.127 ч.1 КУпАП.
Не погодившись з вказаною постановою, позивач оскаржила  її до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що будь-яких порушень закону зі сторони відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.127 КУпАП відносно ОСОБА_1 не встановлено, а позивач не надала суду доказів на підтвердження позовних вимог, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови. 

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає  про  таке.
Правовідносини, що виникли в даній справі, врегульовані Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, що затверджені Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, із змінами і доповненнями, Кодексом України про адміністративні правопорушення. 
Відповідно до  п.4.7 Правил дорожнього руху  України пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.
Вказана норма зазначає про заборону пішоходам переходити проїзну частину в інших  місцях,  ніж  як по пішохідних  переходах,  при  наявності  такових. 
          Згідно з ч.1 ст.127 КУпАП непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед  транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших  правил дорожнього руху   тягнуть за собою  накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти  неоподатковуваних мінімумів  доходів громадян.
Згідно ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до  ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин                          (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються судом: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; поясненнями свідків.
Відповідно до ст.73 КАС України  належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як зазначалось  вище,  згідно  постанови  про  притягнення  до  адміністративної відповідальності    ОСОБА_1 у  вказані  в  постанові  день, час  та  місті  здійснила перехід проїзної частини у невстановленому місці, поза пішохідним переходом, що підтверджено відеозаписом, тому правомірно була притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. 
Такі ж  обставини  відповідачем зазначені  і  у відзиві на позовну заяву.
Про здійснення фото- та відеозйомки під час фіксування  правопорушення  зазначено   в оскаржуваній  постанові: 470279  -  саме за цим номером існує відеозапис,  який  долучений  відповідачем  до  відзиву,  а  тому  такі  докази  апеляційним  судом  визнаються  належними  та  допустимими.
Посилання позивача на  те, що на відеозапису не можливо побачити, хто  переходить  дорогу  по  проїзній  частині  дороги чи по пішоходному  переходу,  не  можливо  встановити  саме  позивача  серед численних пішоходів, які на відеозапису  виглядають як  сірі  маленькі крапки, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки   на  відеозапису  чітко  вбачається, що  позивач у  вказаний  в  постанові день, час,  та  місті разом  з іншою  людиною  здійснила перехід проїзної частини поза пішохідним переходом.  Відеозапис  має локалізацію міста  правопорушення: 47.81696 N,  35.04522 Е,  що  відповідає на  карті  адресі: АДРЕСА_1 .
Як встановлено в подальшому при безперервному відеозапису (30 хв. 55 сек.),   позивачу та її  батькові інспекторами повідомлено посаду та прізвище посадової  особи  відповідача, про порушення правил переходу проїзної частини, роз`яснено права  та наслідки  такого  порушення.
При  цьому,  позивач  та  її  батько   пояснили,  що  не помітили  «перехід»,  спитали  куди та кому сплатити штраф, на  вимогу батька  позивача  інспектори   показали  відеозапис  порушення. В подальшому правопорушники заявили,  що  напишуть  скаргу  на  інспекторів, оскільки вважали, що потрібно призначити замість штрафу попередження.
           Крім  того,  на відеозапису  не  вбачається  інших  людей,  крім  позивача  та  її  батька,  які у вказаній в постанові день, час та  місті  переходили проїзджу  частину  поза  пішохідним переходом. 
Відтак, посилання позивача на відсутність в її діях правопорушення, а також  неправомірності  дій  інспекторів  при  фіксуванні  такого  правопорушення, спростовується  наведеними  вище  доказами. 
Посилання  позивача  в  апеляційній  скарзі,  що  файл  з  відеозаписом  з  реєстратора  службового  автомобіля  суд  не  мав  приймати  до  уваги,  оскільки  від  доданий  до  матеріалів  справи  без електронного  цифрового  підпису,  колегія  суддів  до  уваги  не  приймає,  оскільки  достовірність  вказаного  запису  та  порядок  його  виготовлення  та  долучення  до  матеріалів  справи  судом  апеляційної  інстанції  під  сумнів  не  ставиться.  
Зафіксовані  на  відеозапису  події  правопорушення  позивачем  не  спростовано.
Порушень  з  боку  посадових  осіб  відповідача  при  фіксуванні  правопорушення  та  розгляді адміністративної  справи з прийняттям постанови про накладення на позивача  штрафу, апеляційним  судом  не  встановлено.
          Враховуючи  наведені  вище  обставини  в  їх  сукупності,  колегія  суддів  дійшла  висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування  рішення  суду.  
За таких обставин суд першої інстанції правильного висновку про відмову в  задоволенні позову.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272  Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
    Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27 березня 2023 року в адміністративній справі №337/914/23 залишити без задоволення.
   Постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя  від 27 березня 2023 року в адміністративній справі №337/914/23 залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та                   не може бути оскаржена в касаційному порядку.    

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак