П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/9132/22	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
31.10.2022 року;
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.
          
                П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Крусяна А.В.
                                                            – Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Годжи Транс 2004 ЕООД» до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Годжи Транс 2004 ЕООД» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Вiддiлу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспортi від 13.10.2021 року №313255 про застосування адміністративно-господарського штрафу.
В обґрунтування позову зазначено, що 13.10.2021 року Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанови за №№313243, 313244, 313245, 313246, 313247, 313248, 313249, 313250, 313251, 313252, 313253, 313254, 313255, 313256, 313257, 313258, 313259, 313260, 313261, 313263, 313264, 313265, 313266, 313267, 313268, 313269, 313270, 313271, у тому числі постанову за №313255 про застосування до Товариства адміністративного-господарського штрафу у сумі 680 грн. згідно із абзацем 11 частини 1 статті Закону України «Про автомобільний транспорт».
Оспорюючи правомірність та обґрунтованість адміністративно-господарського штрафу, позивач вказує, що на вимогу працівників Укртансбезпеки водієм ОСОБА_1 пред`явлено посвідчення водія; документи, що підтверджують законність використання транспортного засобу; роздруківку цифрового тахографа; міжнародну товарно-транспортну накладну; дозвіл на в`їзд (ввезення) та рух територією України вантажного засобу у міжнародному сполученні.
При цьому, водієм ОСОБА_1 було дотримано режим праці та відпочинку, про що останній реєструвався за допомогою тахографа. Зауваження працівників Укртрансбезпеки щодо відсутності картки до цифрового тахографа у другого водія – ОСОБА_2 не знаходять свого правового та обґрунтованого підтвердження, оскільки останній на момент перевірки був пасажиром транспортного засобу та не виконував функції другого водія.
Наведені обставини у сукупності, а також те, що в порушення положень пунктів 25, 26 Порядку №1567 відповідач не виконав свій обов`язок та про розгляд справи суб`єкта господарювання не повідомляв, свідчать про винесення оспорюваної постанови з порушенням прав позивача, необґрунтовано та неправомірно, що є безумовною підставою для скасування постанови в судовому порядку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено.
Суд визнав протиправною та скасував Постанову №313255 від 13.10.2021 р. Вiддiлу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Стягнув з Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на користь ТзОВ «Годжи Транс 2004 ЕООД» судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 85,5 грн.
Проаналізувавши положення пунктів 25, 26 Порядку №1567, статті 2 КАС України та Резолюцію (77) 31 про захист особи відносно актів адміністративних органів, прийняту Комітетом Міністрів Ради Європи 28 вересня 1977 року, суд першої інстанції виходив з того, що справа про порушення законодавства про автомобільний розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Участь особи спрямована на забезпечення її права почути інформацію, яка розглядається стосовно неї і впливає на результати прийнятого рішення, та висловити свої аргументи.
Не дотримання посадовими особами органу державного контролю вище окреслених приписів чинного законодавства, порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів суб`єкта господарювання та, як наслідок, порушує права останнього в межах спірних адміністративних правовідносин.
З огляду на те, що не забезпечення відповідачем права позивача бути обізнаним про час та місце розгляду справи відносно нього і суті стверджуваного порушення вплинуло/об`єктивно могло вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такого розгляду, спірна постанова прийнята без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про повну необґрунтованість та неправомірність рішення суб`єкта владних повноважень та наявність підстав для його скасування в судовому порядку.
В апеляційній скарзі Державна служба України з безпеки на транспорті, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням пунктів 21, 22 Порядку №1567 і помилково не враховано, що цим Порядком встановлено окрему процедуру розгляду справи про порушення законодавства у сфері автомобільного транспорту для нерезидентів та не передбачається запрошення на розгляд справи про правопорушення автомобільного перевізника-нерезидента.
Окремо апелянт наголошує на тому, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків щодо його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом з цим, не кожен дефект акта робить його неправомірним. Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Доводячи правомірність рішення суб`єкта владних повноважень та, відповідно, необґрунтованість висновків суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оспорюваної постанови, апелянт, з посиланням на приписи пунктів 1.4, 3.3, 3.5, 3.6 Інструкції №385 та пунктів 3, 4, 15 Порядку №1567, зазначає, що не надання водієм на вимогу контролюючого органу реєстраційних листків режимів праці та відпочинку і вчинення суб`єктом господарювання правопорушення, передбаченого абзацем 11 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», підтверджується належним чином оформленими матеріалами перевірки, стосовно яких у особи (водія) зауважень чи заперечень не виникало.
Відзив на апеляційну скаргу від Товариства з обмеженою відповідальністю «Годжи Транс 2004 ЕООД» у визначений строк не надійшов.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 03.09.2021 року о 09 год. 45 хв. співробітниками державного контролю на автомобільному транспорті за місцем: А/Д мМ-16 Одеса –Кучурган 12 ка.+50 м. проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень вантажів згідно СМR від 01.09.2021 року транспортним засобом DAF/SCHWARZMULLER, номерний знак НОМЕР_1 , за результатом якої складено акт за №307407.
Зазначеною перевіркою встановлено порушення абзацу 11 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: водій відмовився від контролю, а саме: надати доступ до тахографа для зчитування інформації з цифрового тахографа про роботи та відпочинок водія за 03.09.2021 р. по 06.08.2021 р. Відсутня картка до цифрового тахографа, а саме у ОСОБА_2 відсутня картка водія у другому слоті.
Згідно Свідоцтв про реєстрацію №№011404611/011042384 транспортний засіб належить ТОВ «Годжи Транс 2004 ЕООД» (Болгарія).
В акті застережено, що від підпису та надання пояснень водій відмовився.
На підставі виявлених порушень Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову від 13.10.2021 року за №313255, якою до ТОВ «Годжи Транс 2004 ЕООД» (Болгарія) застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 680 грн. (абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).
Суму адміністративно-господарського штрафу перевізник оплатив на митному контролі під час виїзду з території України.
Разом з цим, не погоджуючись із накладенням стягнення, посилаючись на його необґрунтованість та неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг (частина 1 статті 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року №2344-ІІІ).
У статті 18 Закону №2344-ІІІ передбачено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:
організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;
здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;
забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;
здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Відповідно до частин 1, 7, 8 статті 53 Закону №2344-ІІІ організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.
У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої – тахографи.
Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
11 жовтня 2015 року набув чинності Закон України «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)» №2819-ІV від 07 вересня 2005 року.
З огляду на приписи статті 14 Закону України «Про міжнародні договори України», з прийняттям Закону №2819-ІV положення ЄУТР набрали чинності для України і є обов`язковими для виконання на її території всіма учасниками - Договірними Сторонами Європейської угоди з урахуванням поправок внесених до неї.
З 20 грудня 2010 року набрала чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів підписаної в Женеві 01 липня 1970 року в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт – надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.
Шоста поправка має на меті приведення ЄУТР у відповідність із законодавством, введеним у дію у Європейському Союзі (Постанова ЄС №561/2006 від 15 березня 2006 року) в частині періодів керування та відпочинку професійних водіїв, з тим щоб забезпечити гармонізацію цих двох систем і правил та безпеку дорожнього руху.
Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)», Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті.
За визначенням, наведеним у пункті 1.4 Інструкції №385, контрольний пристрій (тахограф) – обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта – бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.
Відповідно пунктів 3.3, 3.4 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа – особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Якщо в рейсі перебувають двоє водіїв, положення абзаців п`ятого - сьомого пункту 3.3 цього розділу поширюються на кожного водія окремо.
Згідно із пунктами 3.5, 3.6 Інструкції №385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.
Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній п. 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
Відповідно до абзацу 11 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку передбачає відповідальність у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).
За правилами пункту 2, 3 Порядку від 08.11.2006 року №1567 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Відповідно до пункту 15 Порядку від 08.11.2006 року №1567 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема:
додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;
У пунктах 20, 21, 25 Порядку від 08.11.2006 року №1567 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.
Згідно пунктами 26, 27 Порядку від 08.11.2006 року №1567 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
Аналіз положень процедури розгляду справи, передбаченої пунктами 26, 27 Порядку від 08.11.2006 року №1567 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), свідчить про те, що розгляд справи про правопорушення у цій сфері проводиться за участю уповноваженої особи суб`єкта господарювання чи наявності відомостей про повідомлення суб`єкта господарювання.
На переконання апеляційного суду, наведеним досягається забезпечення права особи почути інформацію, яка розглядається стосовно неї і впливає на результати прийнятого рішення, та висловити свої аргументи. Особа, щодо якої приймається рішення, має право бути вислуханою, наводити доводи та докази на підтвердження своїх аргументів.
Приписи пункту 25 Порядку від 08.11.2006 року №1567 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) лише конкретизують дії органу контролю у разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення – орган має скласти акт, прийняти постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, направити інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф до центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.
Виходячи з обставин цієї справи, апеляційний суд враховує, що на момент виявлення правопорушення на автомобільному транспорті і складання акту перевірки відповідач не провів розгляд справи про правопорушення у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
Про розгляд справи в інший час та дату, як це передбачено положеннями пунктами 26, 27 Порядку від 08.11.2006 року №1567 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), суб`єкт господарювання також повідомлений не був, присутність уповноваженої особи суб`єкта господарювання у розгляді справи про порушення відповідач не забезпечив.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що не повідомлення уповноваженої особи суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення впливає на можливість особи захистити належним чином свої права, надати докази на спростування висновків акту перевірки тощо, і, відповідно, на обґрунтованість (справедливість) застосування стягнення у цій сфері.
Разом з цим, апеляційний суд враховує, що виявлене правопорушення, передбачене абзацем 11 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», зафіксовано у відповідному акті перевірки.
Учасниками не заперечується, що на час перевірки контролюючим органом було встановлено особу водія транспортного засобу під час здійснення міжнародних перевезень – ОСОБА_1 , яким у повній мірі забезпечено працівникам органу контролю доступ до необхідних матеріалів (даних контрольного пристрою – тахографу).
Висновки ж органу контролю про не надання на вимогу контролюючого органу доступу до тахографа для зчитування інформації з цифрового тахографа про роботу та відпочинок водія – ОСОБА_2 за період з 03 вересня 2021 року по 06 серпня 2021 року, а також не надання картки до цифрового тахографа на другого водія ( ОСОБА_2 ) позивач не визнає, посилаючись на відсутність у ОСОБА_2 вказаного обов`язку, оскільки останній не виконував функції водія.
Як свідчить зміст акту перевірки, перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ТОВ «Годжи Транс 2004 ЕООД», а також направлення вказаної особи у рейс для здійснення вантажних перевезень в межах господарської діяльності підприємства, органом контролю не перевірялось, відповідні матеріали не досліджувались.
Також, з метою повного та всебічного вирішення справи, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2023 року витребувано з Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки докази – фото та відео-фіксацію до акту перевірки від 03.09.2021 року №307407.
Державна служба України з безпеки на транспорті, посилаючись на технічну неможливість надати відео та фото матеріали, вимоги апеляційного суду не забезпечила.
Виходячи з положень пунктів 20, 21 Порядку від 08.11.2006 року №1567 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), колегія суддів доходить висновку про те, що акт перевірки не містить належних даних про фактичність обставин виявленого порушення, цей акт не містить доказової бази, необхіної для вирішення справи про правопорушення у сфері на автомобільному транспорті.
На переконання апеляційного суду, наведене, відповідно до положень частини 2 статті 77 КАС України, підтверджує не виконання відповідачем-суб`єктом владних повноважень обов`язку довести правомірність та обґрунтованість свого рішення, а отже, обставини щодо того, що ОСОБА_2 під час здійснення міжнародних перевезень виконував функції водія і, відповідно, ним як водієм транспортного засобу не забезпечено вимоги органу контролю, не підтверджені документально та залишаються не доведеними.
Встановлені обставини у сукупності дають колегії суддів підстави погодитись із висновком суду першої інстанції про неправомірність та необгрунтованість оспорюваної постанови, наявність підстав для задоволення адміністративного позову та скасування постанови відповідача.
Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

         Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
         Судді:                                                                                        А.В. Крусян  
                                                                                                             
                                                                                                            О.В. Яковлєв