П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/14409/22	
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Косцової І.П.,
суддів – Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду  від  14 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.
ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови листом №16055-13699/Р-02/8-1500/22 від 29.09.2022 року у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року з урахуванням права на пенсію у розмірі 70% грошового забезпечення ОСОБА_2 , яке зазначено в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО113015 від 10.11.2021 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок її пенсії з 01 квітня 2019 року, з урахуванням права на пенсію з втрати годувальника у розмірі 70% грошового забезпечення ОСОБА_2 , яке вказано в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі сплатою суми недоотриманого пенсійного забезпечення, що утворилася внаслідок проведеного перерахунку, за період з 01 квітня 2019 року по день фактичного проведення перерахунку.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 мав статус учасника бойових дій, а позивач, як непрацездатна особа, знаходилась на його утриманні, тому, за приписами пункту «а» статті 36 Закону №2262-ХІІ, вважає, що має право на пенсію з втрати годувальника у розмірі 70% грошового забезпечення ОСОБА_2 , яке зазначено в Довідці №ЮО113015.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду  від  14 грудня 2022 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження,  у задоволенні позову  відмовлено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що до перерахунку пенсії позивача основний розмір відсотка від грошового забезпечення становив 30% та після перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року вказаний відсоток не змінювався.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права, ОСОБА_1 просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що пенсію з втрати годувальника позивачці було призначено у 2015 році в розмірі 30% грошового забезпечення покійного чоловіка. Однак відповідач, призначаючи пенсію у такому розмірі, проігнорував статус учасника бойових дій ОСОБА_2 та положення пункту «а» статті 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яким встановлено, що пенсія у разі втрати годувальника, за наявності у годувальника статусу учасника бойових дій в мирний час, призначається у розмірі 70% грошового забезпечення.
ГУПФ України в Одеській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує на законність та обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Враховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу за пенсійною справою №1501014885, з 13.03.2015 року ОСОБА_1 довічно призначено пенсію у зв`язку зі втратою годувальника за померлого чоловіка – ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі – Закон №2262) у розмірі 30% грошового забезпечення (а/с 46).
В подальшому Головним управління Пенсійного фонду України позивачці перераховувалась та виплачувалась пенсія у розмірі 30% грошового забезпечення померлого чоловіка. Дана обставина підтверджується перерахунками пенсії, наявними в матеріалах справи (а/с 46 - 49).
З набранням законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №4 виникли фактичні обставини для перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та необхідності надання нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 до органів ПФУ для перерахунку пенсії.
ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено відповідачу довідку №ЮО113015 від 10 листопада 2021 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 року для перерахунку пенсії позивача (а/с 51).
Відповідно до перерахунку від 05.09.2022 року, ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення суду по справі №420/3009/22 від 13.04.2022 року з розрахунку грошового забезпечення, визначеного у довідці №ЮО113015 від 10 листопада 2021 року та з урахуванням 30% грошового забезпечення (а/с 49).
В подальшому представник позивача звернулася до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, направленої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням її права на отримання пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення (а/с 32).
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом №16055-13699/Р-02/8-1500/22 від 29.09.2022 року повідомило позивача про те, що для проведення перерахунку пенсії правових підстав немає, оскільки причина смерті ОСОБА_2 не пов`язана з пораненням, контузією, каліцтвом, або захворюванням, одержаними при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи участю у бойових діях у мирний час, тому Головним управлінням з 17.02.2015 згідно із статтею 36 Закону призначена пенсія в разі втрати годувальника у розмірі 30 процентів заробітку годувальника (а/с 32 зворот -33). 
Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії протиправними, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.
Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (далі - Закон № 2262).
Статтею 51  Закону №2262-ХІІ  визначено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з ч.3 ст.1 Закону №2262 члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
Приписами ст.30 Закону №2262 встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.
Відповідно до статті 36 Закону №2262 визначено, що пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: 
а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) — у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;
б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.
З матеріалів справи вбачається, що з 17.02.2015 року позивачці призначена пенсія у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” №2262-ХІІ від 09.04.1992 року, виходячи з основного розміру 30% грошового забезпечення.
Отже, як вірно встановлено судом 1-ї інстанції, під час первинного призначення, основний розмір відсотка від грошового забезпечення позивача становив 30% та виплачується в такому ж відсотковому значенні до теперішнього часу.
Перерахунок призначених відповідно до цього  Закону  пенсій визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього  Закону  провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.   Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього  Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього  Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у      порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).
Відповідно до частини другої  статті 63 цього Закону  у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45  затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з   додатками 2 і 3  (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).
Відповідно до пункту 4 цього Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»   встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією  постановою  установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.
У подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із  Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із  Законом  особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до   постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Тобто, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.
З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.
Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене   статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.
Як вже зазначалося вище, до перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року основний розмір відсотка від грошового забезпечення становив 30% та після перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року вказаний відсоток не змінювався.
Апеляційний суд зауважує, що у матеріалах справи не міститься доказів того, що позивач оскаржувала до суду розмір свого грошового забезпечення на момент призначення пенсії.
З урахуванням системного аналізу вищевказаних норм права та матеріалів справи, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції, що відповідач не порушував права позивача на отримання пенсії в належному розмірі та не зменшував відсоткового розміру грошового забезпечення позивача з первинного призначення пенсії.
На підставі вищевикладеного колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції встановлено всі обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Косцова І.П.	
Судді	    	Осіпов Ю.В.    Скрипченко В.О.