УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 758/19548/22
провадження № 51-2455ск23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022105070000131, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст судового рішення і встановлені судом апеляційної інстанції обставини
Київський апеляційний суд ухвалою від 04 квітня 2023 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_4 .
На зазначену вище ухвалу суду захисник подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Частиною 6 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено, що ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
Приписами частин 1, 2 ст. 392 КПК передбачено, зокрема, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Частиною 2 ст. 381 КПК встановлено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Зі змісту ухвали Київського апеляційного суду вбачається, що цей суд дійшов висновку, що захисник ОСОБА_5 , оскаржував рішення місцевого суду про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, заперечуючи при цьому встановлені досудовим розслідуванням обставини, тобто не погоджувався з вироком суду першої інстанції стосовно свого підзахисного з тих підстав, із яких вирок Подільського районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року не може бути оскаржений, згідно з приписами ст. 394 КПК.
Обґрунтовуючи своє рішення, апеляційний суд насамперед зауважив, що вирок районного суду від 18 листопада 2022 року постановлений у порядку, передбаченому статтями 381, 382 КПК і згідно з формулюванням обвинувачення та правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_4 кримінального проступку, викладеного в обвинувальному акті, останній обвинувачувався у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК.
Також суд апеляційної інстанції вказав, що сторона обвинувачення, направляючи обвинувальний акт відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК, порушувала питання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, долучивши відповідні заяви підозрюваного та представника потерпілого про їх згоду на такий розгляд за їх відсутності.
Зазначив суд і про те, що ОСОБА_4 у своїй заяві визнав винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Добровільність таких волевиявлень ОСОБА_4 підтверджується підписами останнього та його захисника ОСОБА_6 .
Крім того, апеляційний суд зауважив, що доводи захисника ОСОБА_5 щодо процесуальних порушень, допущених, на його думку, судом першої інстанції під час розгляду справи у спрощеному порядку, жодним чином не доводять його право на оскарження в цьому випадку такого вироку.
Урахувавши викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження відповідно до положень ст. 399 КПК за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , що не суперечитиме вимогам кримінального процесуального закону, зокрема таким загальним засадам кримінального провадження, як верховенство права та законність, і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні, з чим погоджується колегія суддів Верховного Суду.
Крім того, суд касаційної інстанції вважає за необхідне додатково зауважити, що захисник в апеляційній скарзі не погоджувався з установленими досудовим розслідуванням обставинами, посилаючись при цьому на показання засудженого, тобто оскаржував вирок із метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, з якими погодився ОСОБА_4 та які з огляду на розгляд справи в спрощеному порядку не підлягають оскарженню відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК.
Стосовно посилань захисника на постанову Верховного Суду від 30 листопада 2022 року (справа № 758/4301/22) колегія суддів касаційного суду зауважує таке.
У вказаному рішенні Суд зазначив, що поза увагою судді залишилися норми кримінального процесуального закону, які не містять обмежень щодо оскарження в  апеляційному порядку такого судового рішення на підставі неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Водночас суд касаційної інстанції в зазначеному вище провадженні не встановив неможливості зміни кваліфікації кримінального правопорушення без втручання у обставини, які не оспорювалися, як засудженим, так і його захисником. 
Як установив апеляційний суд у оскаржуваній ухвалі, ОСОБА_4 обвинувачувався у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК.
Однак перевірка доводів апеляційної скарги захисника, зокрема, щодо відсутності в  діянні його підзахисного суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КПК, потребує дослідження доказів та встановлення інших обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_4 діяння, а ніж ті, які встановив орган досудового розслідування, серед іншого і мотив явної неповаги до суспільства, та                    з якими погодилися учасники кримінального провадження, у зв`язку з чим посилання на постанову Верховного Суду від 30 листопада 2022 року (справа № 758/4301/22)                 не є слушним.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року про відмову у відкритті провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону                                         і узгоджується з практикою суду касаційної інстанції, а саме: ухвалами Верховного Суду від 11 лютого 2021 року (справа № 766/12152/20) та від 20 лютого 2023 року (справа № 314/2503/22).
Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для її задоволення немає.
Ураховуючи викладене, Верховний Суд згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовляє у відкритті касаційного провадження. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                         ОСОБА_3