ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 квітня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/16739/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області       
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року (суддя Сліпець Н.Є.) в адміністративній справі
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області       
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, –

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, № 3 від 28.07.2022 щодо відмови у зарахуванні позивачеві періоду роботи з 14.04.1997 по 03.06.1998 (1 р. 1 м. 20 д.) до пільгового стажу за списком робіт і професій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994, що дає право на пенсію, при наявності пільгового стажу 25 років, відповідно до ч. 3  ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, зарахувати позивачеві період роботи з 14.04.1997 по 03.06.1998 (1 р. 1 м. 20 д.) до пільгового стажу за списком робіт і професій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 , що дає право на пенсію, при наявності пільгового стажу 25 років, відповідно до ч. 3  ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року позов задоволено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Зазначає, що призначення пенсій за нормами ч. 3  ст. 114 Закону № 1058-ІV  поширюється лише на респіраторників гірничорятувальних частин, які підпорядковувались Міністерству вугільної промисловості та Міністерству палива та енергетики України, тоді як позивач у спірному періоді працював в Криворізькому ВГРЗ Міністерства промислової  політики  Криворізький ВГРЗ Державної воєнізованої гірничорятувальної служби Міністерства України з надзвичайних ситуацій та у справах  захисту населення від наслідків ЧАЕС.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 04.07.2022 звернувся до органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3  ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.07.2022 № 046150010375 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У вказаному рішенні зазначено: 
«Вік заявника: 47 років. 
Страховий стаж, визначений п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 25 років. 
За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу зараховано всі періоди.
Страховий стаж особи становить 27 років 11 місяців 18 днів, з урахуванням пільгового стажу за Списком № 1 страховий стаж становить 50 років 11 місяців 18 днів. 
Пільговий стаж особи становить 23 роки 6 місяців 15 днів.
До пільгового стажу зараховані всі періоди трудової діяльності.
Працює».
Комісією при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийнято рішення від 28.07.2022 № 3, відповідно до якого підтверджено період роботи ОСОБА_1 з 14.04.1997 по 03.06.1998 для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1. Зазначено, що в наданих позивачем документах відсутня інформація про роботу на умовах, які дають право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», адже призначення пенсій за цією статтею поширюється на респіраторників гірничорятувальних частин, які підпорядковувалися Міністерству вугільної промисловості та Міністерству палива та енергетики України.
Вважаючи протиправним вказане рішення, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 3 ст.  114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Згідно зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  в редакції, чинній на час спірного періоду роботи позивача, працівники, безпосередньо  зайняті  повний  робочий  день  на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи  особовий  склад гірничорятувальних  частин)  по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин,  на  будівництві  шахт  і  рудників  та  в металургії,  -  за  списком  робіт  і  професій,    затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію  незалежно  від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25  років,  а працівники провідних професій на  цих  роботах: робітники очисного вибою, прохідники,  вибійники  на  відбійних  молотках,  машиністи гірничих  виймальних машин, сталевари,  горнові,   агломератники, вальцювальники гарячого  прокату,  -  за умови,  якщо  вони  були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
При наявності стажу на підземних роботах  менше  10  років  у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею  12  цього  Закону, знижується на 1 рік. 
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Копією трудової книжки ОСОБА_1 підтверджено, що позивач 14.04.1997 був прийнятий респіраторником 2-го взводу Криворізького воєнізованого гірничорятувального загону, звільнений 03.06.1998 за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпПУ. 
Довідкою архівного відділу Криворізької міської ради № 141/53-18 від 20.04.2022 та наказом начальника ВГРС Мінпрома України від 25.07.1994 № 70 підтверджено, що на респіраторників Криворізького воєнізованого гірничорятувального загону поширюється дія  ст. 14 Закон України «Про пенсійне забезпечення». 
Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, до якого також віднесена посада респіраторника гірничорятувальних частин, які обслуговують шахти і рудники, небезпечні щодо газодинамічних явищ, гірничих ударів, надкатегорійні і третьої категорії за газом.
З огляду на встановлені обставини та приписи чинного законодавства суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача щодо зарахування  стажу роботи позивача з 14.04.1997 по 03.06.1998 до пільгового стажу за Списком № 1.
При цьому є незрозумілим посилання апелянта на поширення норм ч. 3 ст. 114 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно на распіраторників гірничорятувальних частин, які підпорядковувалися Міністерству вугілля промисловості та Міністерству палива та енергетики України, адже названа норми не містить таких застережень.
Також суд не знаходить обґрунтованими доводи апелянта, що подані позивачем документи не розкривають характер роботи за період 14.04.1997 по 03.06.1998, адже останні містять інформацію, яка свідчить про віднесення відповідної посади до робіт, які дають право на призначення пенсії відповідно до постанови КМУ № 202. При цьому суперечність даних у таких документах, як то атестація посади за Списком № 1, не може змінювати сам характер робіт та має трактуватися на користь особи. 
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

п о с т а н о в и в :

                              Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року в адміністративній справі № 160/16739/22 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з 21 квітня 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
                              Повна постанова складена 21 квітня 2023 року. 
                        
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова