ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11977/20                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Шулежко В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  06 квітня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Безименної Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЗ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2022 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЗ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРЗ» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.02.2020 №0158250405.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем в повному обсязі виконано покладений на нього чинним законодавством обов`язок щодо своєчасної реєстрації податкових накладних. При цьому позивач вказує, що за наслідком встановлення помилок при проведенні первинної реєстрації спірних накладних, товариством подано розрахунок коригувань до помилково зареєстрованих податкових накладних, а відтак при коригуванні не відбулась реєстрація нових накладних, а було лише змінено дату та номер податкової накладної.
Відповідач у своєму відзиві просив суд відмовити у задоволенні позову посилаючись на відповідність оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2022 року у  задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому вказує на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначає, що податковим органом порушено строк винесення податкового повідомлення-рішення, визначений п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України. Вказує, що не відбулася реєстрація нових податкових накладних, а лише змінена дата і номер податкових накладних, які вже були складені та зареєстровані в ЄРПН.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, в порядку пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних TOB «ФОРЗ», за результатами якої складено акт від 17.01.2020 №368/26-15-04-05-16/39601039.
Перевіркою встановлено порушення TOB «ФОРЗ» граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено вимоги пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
На підставі вказаних висновків, відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.02.2020 №0158250405, яким до позивача застосовано штраф: 
-          у розмірі 10 % у сумі 8  107,15 грн за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних до 15 календарних днів на суму ПДВ 81  071,54 грн;
-          у розмірі 30 % у сумі 18  307,50 грн за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 61  025,00 грн;
-          у розмірі 40 % у сумі 232 462,82 грн за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних від 61 до 365 календарних днів на суму ПДВ 581  157,07 грн. 
Загальна сума штрафу становить 250  770,32 грн.
Позивач вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено суду достовірності своїх доводів, які покладені в основу позову.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який  здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилка в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу протягом 365 календарних днів, що наступають за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН згідно з пунктом 201.16 цієї статті перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.
Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.
За приписами п.192.1 ст. 192 Податкового кодексу України встановлено, що розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.
Порядок заповнення податкової накладної та коригування сум податкових зобов`язань, а також виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних зі змінами компенсації вартості товарів/послуг згідно до статті 192 Податкового кодексу України встановлені Порядком заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 (далі  - Порядок №1307).
Так, п.21 вказаного Порядку №1307 визначено, що у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.
Розрахунок коригування складається особами, визначеними відповідно до пункту 1 цього Порядку.
Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком.
У розрахунку коригування вказуються дата та номер податкової накладної, до якої вносяться зміни. У клітинках номера податкової накладної, що не заповнюються, нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються.
У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.
Не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.
Аналізуючи вказані норми податкового законодавства, можна дійти висновку, що допущені помилки у податкових накладних здійснюються платниками податку шляхом складання розрахунку коригування до цих податкових накладних, які підлягають реєстрації у ЄРПН у вищенаведеному порядку, проте вказаними нормами встановлено, що не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.
Юридичні факти, з якими пов`язаний обов`язок складання податкової накладної, встановлені, зокрема, пунктом 187.1 статті 187 ПК України, відповідно до якого датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Ці юридичні факти не можуть підтверджуватися будь-якими документами, вони можуть бути доведеними лише належними допустимими доказами.
Крім того, колегія суддів наголошує, що виправлення дати податкової накладної, обране позивачем (платником податку), суперечить Порядку № 1307.
У постанові від 26 червня 2018 року (справа №813/4556/16) Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду висловив правовий висновок, відповідно до якого помилка, допущена в номері чи даті податкової накладної, не може бути виправлена шляхом складання розрахунку коригування.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі №560/4309/18.
Як зазначено позивачем, за наслідком встановлення помилок при проведенні первинної реєстрації спірних накладних, товариством подано розрахунок коригувань до помилково зареєстрованих податкових накладних, а відтак при коригуванні не відбулась реєстрація нових накладних, а було лише змінено дату та номер податкової накладної.
Разом із тим, виправлення дати складання податкових накладних здійснено позивачем поза межами вимог п. 21 Порядку № 1307, оскільки вказана норма не допускає можливості виправлення даних щодо дати складання податкової накладної.
Таким чином, позивач у листопаді 2019 року виправивши допущені помилки при складанні податкових накладних за липень 2019 року шляхом складання та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідних розрахунків коригування подав вірні податкові накладні за наслідками проведення господарських операцій за серпень 2019 року.
Суд першої інстанції вірно вказав, що враховуючи, що господарські операції у липні 2019 року фактично не відбулись, а анулювання чи визнання недійсною податкової накладної не передбачено законодавством, з урахуванням відсутності можливості виправлення даних щодо дати складання податкової накладної, подані позивачем у листопаді податкові накладені із зазначенням вірної дати та номеру є такими, що подані вперше.
За таких обставин, подані товариством спірні накладні у листопаді 2019 року по господарським операціям за серпень 2019 року є такими, що зареєстровані з порушенням граничного строку реєстрації податкових накладених.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість доводів контролюючого органу та правомірності застосування до позивача штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, тому податкове повідомлення-рішення від 14.02.2020 №0158250405 є правомірним та не підлягає скасуванню.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта щодо порушення контролюючим органом строку винесення податкового повідомлення-рішення, визначений п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України з огляду на наступне.
Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України перебачено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що акт перевірки вручено позивачу 28.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.126), при цьому податкове повідомлення-рішення прийнято 14.02.2020 (на тринадцятий робочий день за днем вручення платнику податків акта перевірки), тобто у передбачений законодавством строк.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЗ» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2022 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.  328,  329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 06.04.2023.

Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                              Н.В. Безименна