ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3549/23 Справа № 189/1879/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лукінова К.С. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
судді - доповідача Халаджи О. В.
суддів: Канурної О.Д. Космачевської Т.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 на заочне рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2022 року у цивільній справі за позвом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення орендної плати (суддя першої інстанції Лукінова К.С.),

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Покровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення орендної плати. В якому просила стягнути з Товариства на її користь заборгованість зі сплати орендної плати за 2021 рік та штрафні санкції у загальній сумі 37493.92 грн, судові витрати та правничу допомогу у розмірі 7500 грн.
Рішенням Покровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення орендної плати задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» (місцезнаходження: на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті орендної плати з урахуванням 3% річних, інфляції за договором оренди земельної ділянки, укладеного 20.10.2004 року за 2021 рік в розмірі 30920,89 грн. 
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» на користь ОСОБА_1 , судові витрати, а саме, судовий збір за подання позову у розмірі 818,42 грна також витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. 
В решті позовних вимог - відмовлено.
Із вказаним рішенням суду в частині стягнення правничої допомоги не погодилась позивачка, та через свого представника подала апеляційну скаргу, вважає, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Наголошує на тому, що суд першої інстанції безпідставно зменшив суму судових витрат на правничу допомогу, матеріли справи клопотання про зменшення таких витрат не містять.
ОСОБА_2 просив рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2022 року в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу змінити, стягнувши з відповідача на користь позивачки 6185,18 грн.
Також представник позивачка просив стягнути з Товариства правничу допомогу за подачу апеляційної скарги.
Від Товариства надійшов відзив на апеляційну скаргу, ввважає, що рішення в оскаржуваній частиній ухвалено з дотриманням всіх вимог матеріального та процесуального права, судо було враховано складність справи та час її розгляду.
Наголошувало на тому, що розгляд справи проводився без участі представника позивачки.
ТОВ «Відродження» просило рішення в оскаржуваній частині залишити без змін.
Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».
Згідно частини 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено,що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами,якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
В даній справі ціна позову становить, 37493,92 гривень. тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (2684*100=268400), а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.
       Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та  доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступного:
Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Частково задовольняючи вимогу про стягнення правничої допомоги у розмірі 2000 грн, суд першої інстанції врахував складність справи та характер наданих послуг.
Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.
З матеріалів справи вбачається, що адвокат Лісневський Д.О. представляв інтереси ОСОБА_1 у суді першої інстанції на підставі ордера про надання правової допомоги Серія АЕ № 1161163 від 17.10.2022 року та Договору про надання правової допомоги від 17.10.2022 року.
Згідно п.4.1. вказаного Договору на визначення розміру гонорару адвоката впливають: необхідний час витрачений адвокатом для належного захисту клієнта та представництво його інтересів, строки вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, ціна позову, обсязі правовох послуг необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта.
Згідно п.4.2. Договору, вартість послуг адвоката наданих клієнту, в тому числі щодо виконання пункту 2.1 цього догвоору визначаєтьсяз розрахунку 1 (одна) година витраченого часу алвоката дорівнює 1500 грн. Вартість представництва інтересів клієнта у судовому засіданні першої інстанції є фіксованою та складає 1500 грн. за кожне судове засідання.
Відповідно до Акту від 22.10.2022 ркоу виконаних робіт та розрахунків до договору про надання правничої допомоги від 17.10.2022 року, розмір гонорару становить 7500 грн.
З урахуваням вказаих обставин, суд першої інстанції зазначив, що сума в 2000 гривень відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому суд вважає за необхідне стягнути саме цю суму з відповідача.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Згідно Рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00 відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні правові висновки містять і постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18: якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.
Встановивши вказані обставини судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про часткове задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
При таких обставинах, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Заочне рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та  оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді:                                                                                О. В. Халаджи                                                         
                                                                               О.Д.Канурна

                                                                               Т.В. Космачевська