Справа № 131/942/22 
Провадження № 33/801/362/2023
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач: Оніщук В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., з участю секретаря судового засідання Ковальчук О. А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, 

в с т а н о в и в :

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.
У постанові суду зазначено, що 11 жовтня 2022 року о 21:00 год в м. Іллінці Вінницького району Вінницької області по вул. Незалежності, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Хонда Діо», без державного номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager «Alcotest 6810», результат огляду – 0,21‰.
При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що наявність складу адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджуються доказами, що містяться у матеріалах справи.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В апеляційній скарзі зазначено, що відповідно до технічної характеристики вимірювального приладу його допустима похибка складає ± 0,042 ‰, тобто показник алкотестера 0,21 ‰ є в межах технічної похибки приладу, що свідчить про відсутність стану алкогольного сп`яніння.
Вважає, що при наявності розміру допустимої похибки поліцейський для її усунення та підтвердження факту перебування в стані алкогольного сп`яніння повинен був направити його до медичного закладу для повторного проходження огляду на стан сп`яніння. 
Окрім іншого в апеляційній скарзі порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені в ній обставини та просили провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисника, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
Згідно вимог статті 289 КУпАП в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.
На підтвердження обставин щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження заявник зазначає, що копію оскаржуваної постанови направлено судом на його адресу лише 27 березня 2023 року, а отримано ним 29 березня 2023 року, що підтверджує поштовий конверт та роздруківка поштового трекінгу. Більше того, згідно відомостей ЄДРСР оскаржувана постанова була надіслана до реєстру 22 березня 2023 року та оприлюднена 23 березня 2023 року, що фактично позбавило його можливості подати апеляційну скаргу у визначений законом строк.
Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а тому апеляційний суд дійшов висновку про необхідність поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року.
Щодо доводів апеляційної скарги по суті оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.
Згідно вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 320365 від 11 жовтня 2022 року, водій ОСОБА_1 11 жовтня 2022 року о 21:00 год в м. Іллінці Вінницького району Вінницької області по вул. Незалежності, керував транспортним засобом марки «Хонда Діо», без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager «Alcotest 6810» під час безперервної відеофіксації та в присутності двох свідків. Результат огляду – 0,21 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною другою статті 130 КУпАП. 
Згідно з чеком приладу Drager «Alcotest 6810», 11 жовтня 2022 року о 21:16 год ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,21 ‰.
Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
За змістом підпунктів 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до розділу І пункту 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не звернув уваги на допустиму похибку газоаналізатора Drager «Alcotest 6810», яка відповідно до технічної характеристики становить ± 0,042 ‰. 
Апеляційний суд вважає наведені доводи скаржника такими, що заслуговують на увагу, враховуючи, зокрема, наступне.
Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. З принципу дії алкотестера Драгер слідує, що він фіксує вміст алкоголю не в крові (як зазначено в Інструкції № 1452/735), а в видихаючих парах етанолу в повітрі. В Інструкції із застосування такого алкотестера так і зазначено: портативний цифровий аналізатор парів етанолу в повітрі, що видихається.
Так, апеляційний суд бере до уваги Конвенцію про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, ратифіковану 25 квітня 1974 року Україною в складі СРСР. Згідно національного законодавства, даний нормативний акт є невід`ємною частиною законодавства країни, яка ратифікувала таку Конвенцію (міжнародний договір). При цьому, норми міжнародного договору є пріоритетними по відношенню до норм законодавства України.
Відповідно до пункту 6 статті 8 Конвенції, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у видихуваному повітрі, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.
У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.
Як вбачається із свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П51QM01608322 від 17 лютого 2022 року газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager «Alcotest 6810», виробником газоаналізатора заявлено похибку при експлуатації в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,84 проміле в межах ± 0,042 ‰, що свідчить про те, що з урахуванням п. 7 Розділу 2 Інструкції максимальний вміст алкоголю виявлений за допомогою газоаналізатора Drager «Alcotest 6810» повинен перевищувати 0,242 проміле.
Згідно з чеком приладу Drager «Alcotest 6810», що застосовувався для тестування ОСОБА_1 , результат останнього складає 0,21‰, що свідчить про виявлення у нього вмісту алкоголю в межах похибки, заявленої виробником алкотестера, а тому немає підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Зважаючи на зазначене, ураховуючи допустиму похибку приладу Drager «Alcotest 6810», апеляційний суд дійшов висновку, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, здійснений за допомогою вказаного вище спеціального технічного засобу, не дає достатніх підстав для беззаперечного висновку про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, що у свою чергу, виключає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Крім того, суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 одночасно містить твердження про керування особою транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та в стані сп`яніння, тобто в протоколі не конкретизовано суть адміністративного правопорушення, вчинення якого інкриміновано особі.
В силу частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що єдиний доказ, який міг би свідчити про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння - чек приладу Drager Alcotest 6810 від 11 жовтня 2022 року, який виходячи із технічних характеристик даного спеціального технічного засобу, апеляційний суд ставить під сумнів та до уваги не приймає, всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а апеляційний суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Таким чином, висновок суду першої інстанції, про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.
За встановлених під час апеляційного розгляду справи обставин, є законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі у зв`язку з недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 березня 2023 року скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрити, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду  В. В. Оніщук