справа № 359/3360/21                                      головуючий у суді І інстанції Яковлєва Л.В.
провадження № 22-ц/824/6757/2023              суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А 
Іменем України
12 травня 2023 року                                                                                        м. Київ
 
Київський апеляційний суд 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
       Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Мережко М.В.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2023 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат (а.с. 166). 
Заява обґрунтована тим, що ще під час розгляду справи стороною відповідача подавалася заява про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом цієї справи, але при ухваленні рішення судом не було вирішено зазначеного питання. Відповідач вказує, що уклав із адвокатом Конюшком Д.Б. договір про надання правової допомоги №11/02/22-ЮП/IL від 01 лютого 2022 року з метою отримання кваліфікованої правової допомоги у зв`язку із зверненням позивача до суду з даним позовом. Відповідно до зазначеного договору представник надав відповідачу правову допомогу з розрахунку 2 500 грн. за 1 год. Таким чином, відповідно до акту виконаних робіт № 1 від 15 червня 2022 року відповідач поніс витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи на суму 42 500 грн.
          Додатковим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
          В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин справи та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення та вирішити питання про розподіл судових витрат.   
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач вказує про те, ухвалюючи оскаржуване рішення суд проігнорував положення ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких відшкодовується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, що може бути як вже фактично сплачена, так і така, що у подальшому підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Крім того, про це неодноразово вказував і Верховний Суд, а саме, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи  незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, наприклад у справах № 923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18. У свою чергу позивач не виклав жодних заперечень щодо заявленого відповідачем клопотання та не пред`являв жодних зустрічних клопотань щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу. Відтак, суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення, неповно та не всебічно дослідив усі обставини справи, проігнорував ряд фактів, які мають вирішальне й ключове значення для вирішення питання про правильний розподіл судових витрат між сторонами, не врахував і не застосував відповідні норми права, проігнорував актуальну правозастосовну практику Верховного Суду та дійшов помилкового висновку про необхідність відмови у стягненні із позивача на користь відповідача судових витрат.   
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. 
Відповідно до  ч. 1  ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням відмовлено.
На підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу адвокат Конюшко Д.Б. надав суду договір про надання правової допомоги № 11/02/22-ЮII/IL від 11 лютого 2022 року; ордер серії ВН № 019438; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 803; акт виконаних робіт № 1 відповідно до Договору № 11/02/22-ЮII/IL від 11 лютого 2022 року від 15 червня 2022 року.
Відповідно до п. 4.1. договору про надання правової допомги встановлено, що за послуги надані адвокатом, замовник сплачує кошти в розмірі, який зазначається в додатку №1 до цього договору.
Відповідно до акту виконаних робіт №1 адвокат виконав, а замовник прийняв юридичні послуги з розрахунку 2 500 грн. за 1 год., а саме:
- вивчення та юридична експертиза документів, наданих замовником (3 год) - 7 500 грн.;
- юридична консультація замовника з приводу заявлених до нього позовних вимог (3 год). - 7 500 грн.;
- збирання доказів (1 год.) - 2 500 грн.;
- пошук та підбір положень нормативно-правових актів (1 год.) - 2 500 грн.;
- пошук та підбір правозастосовчої практики Верховного Суду (2 год.) - 5 000 грн.;
- підготовка та подання відзиву на позовну заяву (6 год.) - 15 000 грн.;
- підготовка та подання додаткових письмових пояснень (1 год.) - 2 500 грн.
Всього адвокатом була надано відповідачу юридичних послуг на загальну суму 42 500 грн. 
Постановляючи додаткове рішення про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що представник відповідача адвокат Конюшко Д.Б. виконав, а ОСОБА_1 прийняв юридичні послуги на загальну суму 42 500 грн. Проте, жодних доказів оплати вищевказаних юридичних послуг на вказану суму відповідачем суду не надано.
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
При цьому, суд першої інстанції не звернув уваги, що у постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зазначено, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення по суті вимог заявника.
Як вбачається з матералів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідачем понесено витрати на правову допомогу на загальну суму 42 500 грн., зазначене підтверджуються наданим відповідачем договором про надання правової допомоги та актом виконаних робіт, в яких між сторонами погоджено вартість та обсяг наданих адвокатом послуг.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
У статті 137 ЦПК України зазначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вбачається з протоколу судового засідання від 21 грудня 2022 року представник позивача ОСОБА_4. заперечував проти заяви про стягнення судових витрат, в тому числі через їх неспівмірність (а.с. 152). 
Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, з урахуванням заперечень представника позивача - Ждана В.В., апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Надаючи оцінку співмірності розміру понесених стороною витрат на адвоката з обсягом наданих ним послуг і виконаних робіт, суди, як правило, з`ясовують, які конкретно роботи (послуги) виконав (надав) адвокат. При цьому, суди враховують не лише, чи передбачено виконання цих робіт договором, але й чи відповідають вони критерію необхідності - чи було їх вчинення обов`язковим, і чи доцільним було їх виконання - чи вплинули вони на перебіг розгляду справи.
Зі змісту акту виконаних робіт №1 від 15 червня 2022 року вбачається, що сторонами погоджено обсяг та вартість наданих юридичних послуг, з розрахунку 2 500 грн. за 1 год.
Як вбачається із зазначеного акту, адвокатом Конюшком Д.Б. було надано відповідачу юридичну послугу у вигляді вивчення та юридичної експертизи документів, наданих заявником. Адвокатом було витрачено сукупно 3 год. часу на зазначену послугу, а вартість такої послуги відповідно склала 7 500 грн.
Натомість, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що справа про стягнення майнової шкоди є малозначною, незначної складності, не є об`ємною із значною кількістю документів та не потребує значного часу для організації представництва клієнта. Крім того, будучи спеціалістом в галузі права, адвокат не міг бути не обізнаний, що непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі, на що і посилається адвокат у своєму відзиві на позовну заяву. 
У зв`язку з цим, з урахуванням принципів співмірності та необхідності для вивчення та юридичної експертизи документів, наданих заявником, достатнім часом було 1,5 год., що у відповідності до узгодженої вартості послуг у розмірі 2 500 за 1 год. складає 3 750 грн.
Апеляційний суд приходить до аналогічних висновків щодо юридичної послуги, наданої адвокатом, у вигляді юридичної консультації заявника з приводу заявлених до нього вимог, яка зайняла у адвоката 3 год. часу, а її вартість відповідно склала 7 500 грн. З урахуванням принципів співмірності, для надання адвокатом юридичної консультації відповідача,достатньо було 1 год. часу, що у відповідності до узгодженої вартості послуг складає 2 500 грн.
Адвокатом Конюшком Д.Б. також було надано послуги щодо збирання доказів (1 год.), пошук та підбір положень нормативно-правових актів (1 год.), вартість зазначених послуг в загальному розмірі склала 5 000 грн. З урахуванням принципу співмірності, доцільності та необхідності таких витрат, апеляційний суд вважає, що такі витрати були понесені об`єктивно та адвокатом було витрачено достатньо необхідний час для надання зазначених послуг, а, відтак, витрати в цій частині є обґрунтованими.
Що стосується юридичної послуги з пошуку та підбору правозастосовчої практики Верховного Суду, яка зайняла у адвоката 2 год. часу, а вартість такої послуги склала відповідно 5 000 грн., то з урахуванням принципу співмірності, апеляційний суд вважає, що на надання такої послуги адвокату було достатньо 1 год. часу, оскільки, як було зазначено вище, справа є незначної складності, практика розгляду таких справ є сталою та однозначною. Відтак, вартість такої послуги за 1 год. часу, що підлягає стягненню з позивача складає 2 500 грн.
Адвокатом Конюшком Д.Б. було надано юридичну послугу у вигляді підготовки та подання відзиву на позовну заяву, яка зайняла у адвоката 6 год. часу, а вартість такої послуги склала відповідно 15 000 грн. Разом з тим, як вже зазначалось вище, зазначена справа є незначної складності та не потребує значного часу для написання відзиву, враховуючи, що на момент необхідності його подання, відповідна правова позиція вже була відома, з огляду на вивчення адвокатом матеріалів справи та здійснену ним правову експертизу документів.
Зі змісту поданого адвокатом відзиву вбачається, що більшість тексту складається з посилань на нормативні акти та витяги з рішень апеляційних чи касаційних судів. Відтак, з урахуванням принципу співмірності, доцільності та необхідності, апеляційний суд вважає, що достатнім часом для підготовки відзиву на позову заяву для адвоката було 1 год. часу, вартість чого відповідно складає 2 500 грн.
Також, адвокатом було надано послугу з підготовки та надання додаткових письмових пояснень, що зайняло у адвоката 1 год. часу. Вартість такої послуги склала 2 500 грн. Натомість, додаткові пояснення складаються з одного двостороннього аркуша і ці пояснення зводяться до того, що заявлені позовні вимоги задоволеними бути не можуть, про що адвокат зазначав, подаючи до суду відзив на апеляційну скаргу. Відтак, достатнім та співмірним часом для надання зазначеної послуги було 30 хв. часу, а вартість такої послуги відповідно 1 250 грн. 
За таких обставин, з урахуванням критеріїв розумності, реальності, доцільності та співмірності  апеляційний суд вважає за необхідне зменшити розмір заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу з 42 500 грн. до 17 500 грн. та стягнути їх з позивача на користь відповідача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -   
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.
Додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2023 рокускасувати та прийняти постанову.
Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу у розмірі 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді                                                                                              Фінагеєв В.О.
 
                                                                                                         Кашперська Т.Ц.
                                                                
 Мережко М.В.