ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 квітня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 932/18717/19(2-а/932/554/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради   на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року в адміністративній справі №932/18717/19(2-а/932/554/20) (головуючий суддя першої інстанції - Цитульський В.І.) за позовом  ОСОБА_1   до   Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради;  Інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубовика Юрія Івановича  про  скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

             В С Т А Н О В И В :
Позивач 23.12.2019 року звернулась до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради;   Інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубовика Ю.І., в якому просила: 
- визнати протиправними дії інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубовика Ю.І. в частині фіксації правопорушення стосовно неї, яке мало місце 13.12.2019 року о 14 год. 02 хв. за адресою: вул.Володимира Великого (Плеханова), в районі буд.15 А-15 Б м.Дніпро, стосовно чого винесена постанова серії ІД №00000070181 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень за порушення правил паркування, відповідальність за яке передбачена                    ч.1 ст.152-1 КУпАП;
- скасувати постанову від 13.12.2019 року серії ІД №00000070181 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень за порушення правил паркування, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.152-1 КУпАП;
- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.
Скасовано постанову серії ІД №00070181 якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП та закрито справу про адміністративне правопорушення.
            У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з  рішенням суду першої інстанції, Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в  повному  обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при прийнятті рішення судом не здійснено повне та всебічне дослідження доказів, не встановлено всіх обставин справи, які мають значення, а також неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права. Судом першої інстанції безпідставно не враховано доводи відповідача та проігноровано надані на підтвердження цих доводів докази.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подала, що не перешкоджає розгляду  справи.
       Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне. 
Як вбачається з матеріалів справи, 13.12.2019 року інспектором з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР ради постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ІД №00070181, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП за порушення п.15 Правил дорожнього руху, що виразилося у неоплаті вартості послуг користування майданчиком для платного паркування та мало місце о 14:02 годин 13.12.2019 року  за адресою: м.Дніпро, вул. Князя Володимира Великого в районі буд.15, Д1053, транспортний засіб з державним номерним знаком   НОМЕР_1 . Цією ж постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн.(а.с. 4).  
Не погодившись з вказаною постановою, позивач оскаржила її до суду.

Задовольняючи позовні  вимоги частково,  суд  першої  інстанції  зазначив,  що згідно з рішенням Виконавчого комітету ДМР №1039 від 23.10.2018 року було внесено зміни до рішення ВК ДМР №512 від 11.04.2011 року, яким внесено зміни у тарифи послуг паркування на майданчиках для платного паркування у м.Дніро, а саме за адресою  вул.Князя Володимира Великого в районі буд.15 в м.Дніпро, на рівні 15,00 грн.. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.08.2020 року у справі №160/12303/19 рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради №512 від 11.04.2011 року та рішення Виконкому, якими вносилися зміни та доповнення у вказане рішення визнано протиправним та не чинним. Дане судове рішення залишено без змін постановою Верховного Суду від 31.03.2021 року. 
Суд  вказав, що оскільки  розмір плати вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування був встановлений з порушеннями та неправомірно, що вбачається з вищезазначених судових рішень, що по своїй суті унеможливлювало здійснення такої оплати, оскільки фактично був відсутній її розмір, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Також суд вказав,  що вимоги позивача щодо визнання дій інспектора незаконними, не можуть бути задоволені оскільки, Законом України від 27.09.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів», уповноважено розглядати справи про порушення  правил дорожнього руху   інспекторів з паркування.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції в  частині  задоволених позовних вимог з огляду на таке.
Відповідно до ч.1ст.152-1 КУпАП порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.
Приміткою до статті 152-1 КУпАП визначено, що під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти несплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за                 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).
Суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою і другою статті 152-1 КУпАП, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першоїстатті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису). 
Абзацем 11 п.4 Правил паркування транспортний засобів визначено, що паркування           це розміщення транспортного засобу на майданчику для паркування.
Пунктом 5 Правил паркування транспортних засобів передбачено, що паркування може бути платним або безоплатним відповідно до рішення органу місцевого самоврядування або оператора.
Відповідно до абзацу 2 п.26 Правил паркування транспортних засобів, користувач зобов`язаний сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування. 
Судом апеляційної інстанції  встановлено, що автомобілем Subaru Forester, номерний знак НОМЕР_2 , здійснено користування майданчиком для платного паркуванням, що знаходиться за адресою вул.Володимира Великого (Плеханова), в районі буд.15, м.Дніпро з неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування (фотоматеріали а.с. 5-9, 25).
Позивач належність йому вказаного транспортного засобу та користування цим  транспортним  засобом у  вказаний в постанові період не оскаржує.
Відповідно до вимог п.13 Правил дорожнього руху відведені майданчики для паркування позначаються дорожніми знаками та суцільною синьою (блакитною) смугою на проїзній частині і на бордюрі, який відокремлює проїзну частину від пішохідної.
Статтею 14 КУпАП передбачена можливість фіксації порушень правил паркування в режимі фотозйомки шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення.
З наявних в матеріалах справи фотодоказів вбачається, що автомобіль Subaru Forester, номерний знак НОМЕР_2 знаходиться на кожному фотознімку в однаковому місці на майданчику для платного паркування, розташування транспортного засобу на зображеннях однакове (тобто не змінювалось), що свідчить про постійне знаходження транспортного засобу на майданчику у зазначений в постанові проміжок часу.
Про  проведення  фотозйомки  на  місті  правопорушення  зазначено  в  постанові  про  накладення  адміністративного стягнення, а отже, надані відповідачем до матеріалів справи фотознімки суд апеляційної  інстанції визнає належними  доказами.
Колегія суддів також не приймає до уваги доводи позивача щодо відсутності свідоцтва про сертифікацію та/або проведену експертизу фото фіксуючого пристрою, оскільки зі змісту оскаржуваної постанови зазначено назву та серійний номер пристрою, яким була зроблена фотозйомка, а зазначення інформації про свідоцтва чи сертифікати таких пристрої положеннями КУпАП не передбачено.
З наданих фотоматеріалів апеляційним судом встановлено, що автомобіль позивача знаходився у зоні для платного паркування, на вказаних фотознімках чітко видно наявність синьої суцільної лінії вздовж частини дороги, відведеної для паркування. Відсутність такої лінії безпосередньо на місці паркування транспортного засобу позивача зумовлено поганим дорожнім покриттям та погодними умовами, в той же час, зона платного паркування, відповідно до положень п.13 ПДР позначається відповідними дорожніми знаками.
Доказів відсутності таких дорожніх знаків позивачем не надано, та в матеріалах справи  такі  докази  відсутні. 
Вказане спростовує посилання позивача в адміністративному позові  на відсутність суцільної синьої  смуги на місці паркування транспортного засобу.
          Суд першої інстанції, приймаючи рішення на користь позивача, обґрунтував своє  рішення лише тим, що розмір плати вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування був встановлений з порушеннями та неправомірно, що вбачається із постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26.08.2020 року у справі №160/12303/19, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 31.03.2021 року, що по своїй суті унеможливлювало здійснення такої оплати, оскільки фактично був відсутній її розмір, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
При цьому, рішення суду не містить належного обґрунтування таких висновків  суду, як не містить аналізу доводів та доказів відповідача, а також мотивів, за яких такі докази відповідача не прийняті судом до уваги.
Дійсно, вказаними вище судовими рішеннями було визнано протиправними та  нечинними рішення виконкому ДМР №512 від 11.04.2011 року про затвердження тарифів вартості послуг паркування на майданчиках для платного паркування транспортних засобів у м.Дніпрі.
Проте, позивач притягнута до адміністративної  відповідальності за  правопорушення, яке мало місто 13.12.2019  року, та на цей час рішення виконкому ДМР №512 від 11.04.2011 року було чинним.
Вказані вище обставини не були підставою адміністративного позову,  та суд першої  інстанції, посилаючись на такі обставини, без будь-якого обґрунтування вийшов за межі  позовних вимог, чим порушив  вимоги  частини 2 статті 9 КАС України.

           Рішення  суду  першої  інстанції  в  частині  відмовлених  позовних  вимог  сторонами  не  оскаржується,  а  тому судом  апеляційної  інстанції  в  цій  частині  рішення  суду  не  переглядається.
Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла  висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог  про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної  відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення. 
          Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при  постановлені  рішення допустив порушення  норм  матеріального  та  процесуального  права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалення нового рішення в  цій  частині про відмову в  задоволенні позовних вимог. 
          Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272  Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:
     Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради   на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року в адміністративній справі №932/18717/19(2-а/932/554/20) задовольнити.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року в адміністративній справі №932/18717/19(2-а/932/554/20) скасувати в частині  задоволених позовних вимог про скасування постанову серії ІД №00070181 якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення та  в цій частині позовних  вимог відмовити.
           В іншій частині рішення залишити без змін.          
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та                        не може бути оскаржена в касаційному порядку.     

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак