УХВАЛА

08 травня 2023 року  
м. Київ

справа №1.380.2019.002126
адміністративне провадження №К/990/14378/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року у справі №1.380.2019.002126 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство екології та природних ресурсів України, Державна екологічна інспекція України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на публічній службі,

ВСТАНОВИВ:
В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кабінету Міністрів, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство екології та природних ресурсів України, Державна екологічна інспекція України, в якій просив суд:
- визнати позивача таким, що в період з 14 вересня 2015 року до 31 березня 2019 року перебував у вимушеному прогулі у зв`язку із затримкою виконання судового рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/889/15 від 14 вересня 2015 року;
- стягнути з Державної екологічної інспекції України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 14 вересня 2015 року до 31 березня 2019 року у розмірі: 832063,68 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 1 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, позов задоволено частково:
- стягнуто з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 14 вересня 2015 року до 31 березня 2019 року в розмірі: 176126 (сто сімдесят тисяч сто двадцять шість) грн 55 коп;
- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року касаційні скарги ОСОБА_1 та Державної екологічної інспекції України задоволено, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 1 жовтня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у цій справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року заявлений позов задоволено частково:
- стягнуто з Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 14 вересня 2015 року до 31 березня 2019 року в розмірі: 132 280 грн 70 коп;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;
- стягнуто з Кабінету Міністрів України на користь позивача судовий збір в сумі: 1322 грн 80 коп.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року в адміністративній справі № 1.380.2019.002126 змінено, викладено резолютивну частину рішення суду в наступній редакції:
«Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з Кабінету Міністрів України (01008, м.Київ, вул.Грушевського, 12/2; код ЄДРПОУ 00031101) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на публічній службі за період з 14 вересня 2015 року до 31 березня 2019 року в розмірі: 210400 (двісті десять тисяч чотириста) грн 24 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.».
У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України залишити без задоволення.
Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Кабінет Міністрів України втретє звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її засобами поштового зв`язку 13 квітня 2023 року .
У своїй касаційній скарзі скаржник просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року у справі №1.380.2019.002126 скасувати й ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Крім того, просить суд поновити строк на касаційне оскарження.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду прийнята 12 жовтня 2022 року. Однак, скаржник направив касаційну скаргу до Верховного Суду 15 квітня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі як на підставу для поновлення цього процесуального строку скаржник зазначає, що повний текст оскаржуваного судового рішення складено 14 жовтня 2022 року, отримано Секретаріатом Кабінету Міністрів України 16 листопада 2022 року згідно супровідного листа апеляційного суду за №1.380.2019.002126/01-17/62603/22, Міністерством юстиції України отримано 17 листопада 2022 року за вхідним №14302-4-22, а безпосередньо представником, який забезпечував представництво у даній справі 28 листопада 2022 року. Вперше касаційну скаргу представником Кабміну було подано 20 грудня 2022 року, проте ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 січня 2023 року його первісну скаргу було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. В подальшому, скаржник повторно звернувся з касаційною скаргою у цій справі до Касаційного адміністративного суду, але ухвалою суду від 21 березня 2023 року касаційну скаргу було повернуто. Ухвалу Верховного Суду від 21 березня 2023 року представником Кабміну було отримано 10 квітня 2023 року.

Проаналізувавши вказані скаржником підстави пропуску строку касаційного оскарження, та зважаючи на звернення позивача до Суду із повторною касаційною скаргою у стислі строки, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для його поновлення.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У касаційній скарзі, як підставу для відкриття касаційного провадження, скаржник покликається на пункт 1 частини четвертої   статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у   частині першій   цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи потребують перевірки.

Касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку, передбаченого статтею 329 цього Кодексу, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 327-331, 334, 335, 338 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

1. Визнати поважними підстави пропуску строку Кабінетом Міністрів України на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року у справі №1.380.2019.002126 і поновити його.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року у справі №1.380.2019.002126 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство екології та природних ресурсів України, Державна екологічна інспекція України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на публічній службі.

3. Встановити іншим учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з моменту вручення копії ухвали про відкриття касаційного провадження у справі для подання відзиву на касаційну скаргу та доказів надсилання (надання) копії такого відзиву з доданими до нього документами іншим учасникам справи.

4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

..........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду