ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року 
м. Київ
справа № 640/21562/21
адміністративне провадження № К/990/37503/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М., Калашнікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №640/21562/21
за позовом ОСОБА_1 до Головнокомандувача Збройних Сил України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року (головуючий суддя - Шелест С.Б., судді - Горяйнов А.М., Пилипенко О.Є.),
УСТАНОВИВ:

І. Обставини справи
1. До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головнокомандувача Збройних Сил України, у якому просив суд визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 30 квітня 2021 року №119 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» щодо накладення на майора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - «попередження про неповну службову відповідність».
2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 травня 2022 року позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 30 квітня 2021 року №119 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» щодо накладення на майора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - «попередження про неповну службову відповідність».
3. Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції відповідач 26 липня 2022 року звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою (а.с. 122-123).
4. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року (а.с. 138-139) відкрито апеляційне провадження у справі №640/21562/21 за апеляційною скаргою Головнокомандувача Збройних Сил України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 травня 2022 року.
5. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року (а.с. 137) призначено справу №640/21562/21 до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 03 жовтня 2022 року.
6. 22 вересня 2022 року до апеляційного суду надійшло клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі №640/21562/21 до припинення або скасування воєнного стану в Україні (а.с. 144-145).
7. Обґрунтовуючи наявність підстав для зупинення провадження у справі представник відповідача указав, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022 та від 12 серпня 2022 року №573 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Зазначив, що Головнокомандувач Збройних Сил України є найвищою військовою посадовою особою у Збройних Силах України та через Генеральний штаб Збройних Сил України здійснює безпосереднє військове керівництво Збройними Силами України, а також переданих в його підпорядкування сил і засобів інших складових сил оборони.
8. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року зупинено провадження у справі №640/21562/21 (а.с. 154-155).
Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи клопотання відповідача, дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі, передбачених пунктом 5 частини першої статті 236 КАС України.
ІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
9. Не погоджуючись із такою ухвалою суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року.
10. У тексті касаційної скарги позивач зазначає, що провадження у справі з підстав перебування Сторони у Збройних Силах України зупиняється до моменту припинення перебування Сторони у Збройних Силах України.
Разом з тим, позовні вимоги, які задоволено у повному обсязі судом першої інстанції, пред`явлено не до фізичної особи, яка наразі проходить військову службу у Збройних Силах України та є найвищою посадовою особою у даному військовому формуванні, а до суб`єкта владних повноважень, який у своєму підпорядкуванні має значну кількість осіб, що відповідальні за здійснення представництва його інтересів у різноманітних юрисдикційних органах. Указана кількість осіб є умовно необмежена, оскільки у цьому випадку даний суб`єкт владних повноважень може уповноважити на підставі довіреності значне коло осіб на представництво його інтересів під час розгляду адміністративної справи №640/21562/21.
Указує на те, що у матеріалах указаної адміністративної справи всі письмові документи (клопотання по справі, відзив на позовну заву тощо) по суті справи долучені за підписом представника Відповідача, що діяв на підставі довіреності.
Звертає увагу на статтю 2 КАС України, де закріплено, що одним із принципів адміністративного судочинства є розумність строків розгляду справи судом. 
З урахуванням викладеного, з метою недопущення порушення права позивача на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у цій справі.
11. 09 березня 2023 року до касаційного суду надійшов відзив представника Головнокомандувача Збройних Сил України, у якому відповідач заперечує проти доводів позивача та просить відмовити у задоволенні касаційної скарги. 
ІІІ. Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
12. Касаційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Верховного Суду 29 грудня 2022 року.
13. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2022 року для розгляду справи №640/21562/21 визначено колегію суддів у складі головуючого - Жука А.В., суддів Мартинюк Н.М, Калашнікової О.В.
14. Ухвалою Верховного Суду від 04 січня 2023 року указану скаргу залишено без руху.
15. Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2023 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у справі №640/21562/21.
16. Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2023 року цю справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
IV. Позиція Верховного Суду
17. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі установлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
18. Касаційне провадження у справі відкрито з підстави оскарження судового рішення, зазначеного в частині третій статті 328 КАС України, та посилання позивача на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. 
19. Спірні правовідносини у справі склались з приводу проходження позивачем військової служби, зокрема, накладення на майора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - «попередження про неповну службову відповідність». 
20. На стадії касаційного провадження спірним є правомірність зупинення апеляційного провадження до закінчення воєнного стану на території України у зв`язку із тим, що відповідач - Головнокомандувач Збройних Сил України - є найвищою військовою посадовою особою у Збройних Силах України.
21. Підстави та порядок зупинення провадження в адміністративній справі визначені статтею 236 КАС України, якою передбачені як підстави обов`язкового зупинення провадження у справі так і випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження у справі. Перелік підстав для зупинення провадження у справі передбачений статтею 236 КАС України є вичерпним.
22. Пунктом 5 частини першої статті 236 КАС України визначено, що суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
23. Так, зі змісту оскаржуваної ухвали установлено, що представником Головнокомандувача Збройних Сил України 21 та 26 вересня 2022 року до апеляційного суду подано клопотання про зупинення провадження у цій справі до припинення або скасування воєнного стану в Україні на підставі пункту 5 частини першої статті 236 КАС України.
24. Розглянувши указане клопотання суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №640/21562/21 на підставі указаної норми до закінчення воєнного стану в Україні.
25. Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Суд виходить із такого.
26. Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002).
27. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
28. Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).
29. Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
30. Своєю чергою реалізація завдання адміністративного судочинства, визначеного статтею 2 КАС України, та ефективне поновлення порушеного (невизнаного, оспорюваного) права неможливе без дотримання судом встановлених законом строків розгляду та вирішення справи.
31. Частиною третьою статті 2 КАС України однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.
32. Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
33. Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду. 
34. Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
35. Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи у стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.
36. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
37. За приписами пункту другого вищевказаного Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
38. Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 14 березня 2022 року №7168, Указом Президента України від 19 квітня 2022 року №7300, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX, Указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України 16 листопада 2022 року №2738-IX, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року №2915-IX та продовжений до теперішнього часу.
39. Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIIІ.
40. Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
41. Статтею 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» військовим командуванням, якому згідно з цим Законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.
Військове командування, в межах повноважень, визначених цим Законом та Указом Президента України про введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженим Верховною Радою України, видає обов`язкові до виконання накази і директиви з питань забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
42. За приписами статей 1 та 8 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06 грудня 1991 року №1934-XII Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Головнокомандувач Збройних Сил України є найвищою військовою посадовою особою у Збройних Силах України.
Головнокомандувач Збройних Сил України здійснює через Генеральний штаб Збройних Сил України безпосереднє військове керівництво Збройними Силами України.
Безпосереднє військове керівництво - діяльність, спрямована на здійснення заходів щодо розвитку Збройних Сил України, їх технічного оснащення, підготовки та всебічного забезпечення, визначення основ їх застосування, а також управління ними.
43. Комплектування ж Збройних Сил України визначається статтею 5 Закону України «Про Збройні Сили України», відповідно до частини першої якої особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.
44. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
45. Частиною третьою статті 2 цього Закону визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
46. Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». 
47. Конструкція пункту 5 частини першої статті 236 КАС України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. 
48. При цьому, указана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством. 
49. Між тим, з огляду на приписи статті 8 Закону України «Про Збройні Сили України», за змістом якої Головнокомандувач Збройних Сил України (відповідач у цій справі) є найвищою військовою посадовою особою у Збройних Силах України, такий суб`єкт перебуває у їх структурі на постійній основі, що не обумовлено часовими межами або певними подіями, як наприклад завершення воєнного стану.
50. Зупинення провадження у справі за клопотанням Головнокомандувача Збройних Сил України на підставі пункту 5 частини першої статті 236 КАС України фактично означає зупинення провадження до закінчення воєнного стану, про що власне і просив відповідач у цій справі у задоволеному судом апеляційної інстанції клопотанні із посиланням на указану норму. 
51. Однак зупинення провадження в адміністративній справі до закінчення воєнного стану не відповідає як завданню адміністративного судочинства, так і змісту та меті пункту 5 частини першої статті 236 КАС України, а також суперечить частині другій статті 64 Конституції України, відповідно до якої право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану.
52. Згідно зі статтею 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.
Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.
53. З аналізу статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» слідує, що здійснення судами правосуддя на час введення воєнного стану не зупиняється.
54. Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма пункту 5 частини першої статті 236 КАС України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі лише у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
55. При цьому на керівництво Збройними Силами України (як суб`єкти владних повноважень), органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до організаційної структури Збройних Сил України, норма пункту 5 частини першої статті 236 КАС України не поширюється.
56. На підставі наведеного, Верховний Суд погоджується із доводами касаційної скарги про безпідставність зупинення провадження у цій справі судом апеляційної інстанції оскаржуваною ухвалою на підставі пункту 5 частини першої статті 236 КАС України.
Подібну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі №380/7845/21.
57. Згідно з частиною першою статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
58. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 353 КАС України).
59. За указаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції та направлення справи для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду.
V. Висновок щодо розподілу судових витрат
60. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 236, 341, 345, 353, 356 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року - скасувати, а справу №640/21562/21 направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................
А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
О.В. Калашнікова
Судді Верховного Суду