ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року 
м. Київ

справа № 804/7636/17
адміністративне провадження № К/990/23873/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Тацій Л.В., 
суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г., -
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держпраці) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року (прийняте судом у складі судді Серьогіної О.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2022 року (ухвалену судом у складі: головуючого судді Іванова С.М., суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.) у справі за позовом Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 до ГУ  Держпраці про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу,   -
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2017 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила   визнати протиправними та скасувати постанови ГУ Держпраці від 18.10.2017 №104/4.5-4/720 та від 09.01.2018 №160/4.5-4.60 (далі - Спірні постанови).
На обґрунтування позовних вимог посилалася на протиправність Спірних постанов, оскільки підставою для винесення таких слугували обставини встановлені неуповноваженими особами та не у спосіб і в не в порядку передбаченому законодавством. Відповідачем під час здійснення інспекційного відвідування не було встановлено факту допуску нею до виконання робіт працівників без укладення письмових трудових договорів, а такі висновки зроблені на підставі протоколів допиту свідків, складених в межах кримінального провадження, тобто поза межами здійснення відповідачем державного контролю за додержанням законодавства про працю. Таким чином, відповідачем безпідставно винесено постанову від 18.10.2017 № 104/4.5-4/720 про накладання штрафу на позивача в розмірі 960   000 грн та як наслідок, винесена у подальшому постанова від 09.01.2018 року №160/4.5-4.60 про накладення штрафу за невиконання припису також є безпідставною та підлягає скасуванню.
Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.07.2018 було відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Не погодившись із рішенням суду позивач звернулась до суду із апеляційною скаргою.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019 скасовано рішення суду від 27.07.2018 та прийнято нове, яким задоволено адміністративний позов частково. Визнано протиправною та скасовано постанову відповідача від 18.10.2017 № 104/4.5-4/720 у частині накладення штрафу у розмірі 384 000 грн. У задоволенні решти позовних відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернулась із касаційною скаргою.
Постановою Верховного Суду від 05.12.2019 касаційну скаргу позивача задоволено частково, скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.07.2018 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
У своїй постанові Верховний Суд зазначав, що судами попередніх інстанцій не перевірено дотримання відповідачем вимог законодавства щодо порядку проведення вказаного контрольного заходу, зокрема, повідомлення належним чином об`єкта відвідування про проведення контрольного заходу, дії відповідача щодо проведення такого заходу, відповідність оформлення результатів інспекційного відвідування вимогам законодавства та встановлення факту створення перешкод у проведенні       перевірки, що слугувало підставою для застосування до позивача заходу впливу. Крім того, судами попередніх інстанцій не надано оцінки посиланням позивача на несвоєчасність повідомлення її про розгляд справи про накладення штрафу та не досліджено дотримання відповідачем процедури накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про працю.
За результатом нового розгляду справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову ГУ Держпраці від 18.10.2017 №104/4.5-4/720.
Визнано протиправною та скасовано постанову ГУ Держпраці від 09.01.2018 №160/4.5-4.60.                              
Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 21.07.2022 рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що Спірні постанови були прийняті відповідачем необґрунтовано та з порушенням приписів чинного законодавства, що свідчить про необхідність їх скасування.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
02 вересня 2022 року ГУ Держпраці звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить постановлені у цій справі судові рішення скасувати та прийняте нове рішення - про відмову у задоволенні позову.
У скарзі посилається на те, що висновок Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах відсутній.
Судами неправильно застосовано норми матеріального права, а саме: статті 21, 24, 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №   413 «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» та норми процесуального права: статті 6, 8, 9, 211 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС). Що призвело до неправильного вирішення справи, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
Зазначає, що до початку інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 офіційно не було зареєстровано трудові відносини з жодною особою.
Посилається на те, що ГУ Держпраці направило на адресу ФОП ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 04.10.2017 №   7761/15/04 на юридичну адресу - АДРЕСА_1 (поштове відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 4910703550267).
Відповідно до даних з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» дані поштові відправлення вже 10.10.2017 надійшли до поштового відділення позивача ФОП ОСОБА_1 однак не були вручені під час доставки та повернуті на адресу ГУ Держпраці внаслідок закінчення встановленого терміну зберігання.
Таким чином, повідомлення про розгляд справи було направлено вчасно і установа поштового зв`язку намагалась вручити вказане повідомлення, проте сам позивач не забезпечив його вчасне отримання.
Щодо скасування постанови від 09.01.2018 посилається на те, що станом на 17 год. 00 хв. 19.12.2017 до відділу позивач або її представник не з`явилася, необхідних для проведення інспекційного відвідування документів не надала, чим створила перешкоду у проведенні контрольного заходу, про проведення якого була обізнана.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2022 визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя - Тацій Л.В., судді: Стеценко   С.Г., Стрелець   Т.Г., касаційну скаргу передано судді-доповідачу.
Верховний Суд ухвалою від 19 жовтня 2022 року відкрив касаційне провадження.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
09.08.2017 на адресу відповідача надійшов лист за підписом начальника відділення слідчого відділу Павлоградського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13.07.2017 року №10358, яким повідомлено про те, що в провадженні вказаного відділу перебувають матеріали кримінального провадження №12017040370000127 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 Кримінального кодексу України. Під час досудового розслідування (допиту свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) встановлено, що 15.01.2017 в нічному клубі " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вказані особи працювали (проходили стажування) в нічному клубі " ІНФОРМАЦІЯ_1 " без укладення трудових договорів. Разом із тим, під час проведення допиту виконуючого обов`язки директора нічного клубу "ІНФОРМАЦІЯ_1" ОСОБА_5 , на предмет отримання відомостей щодо працівників нічного клубу, які перебували на робочій зміні в ніч з 14.01.2017 на 15.01.2017 останнім зазначено, що в нічному клубі зазначені особи не працювали, що було поставлено слідством під сумнів, враховуючи пояснення інших свідків по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим на адресу відповідача було направлено копії матеріалів кримінального провадження №12017040370000127 з метою розгляду питання щодо можливого проведення відповідної перевірки за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 .
Керуючись Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 (далі - Порядок № 295), на підставі листа начальника відділення слідчого відділу Павлоградського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13.07.2017 № 10358, відповідачем видано наказ від 19.09.2017 № 151-І про призначення інспекційного відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 у період з 22.09.2017 по 25.09.2017 та направлення від 19.09.2017 № 95.
22.09.2017 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Павлоградському регіоні Козирєвою В.В (далі - інспектор праці) за участю заступника начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Павлоградському регіоні ОСОБА_6 здійснено інспекційне відвідування за фактичним місцем здійснення підприємницької діяльності позивача (в нічному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ) з метою здійснення контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин, повноти нарахування та виплати заробітної плати.
Під час інспекційного відвідування інспектору праці ОСОБА_7 було створено перешкоду у його подальшому проведенні, а саме: відмовлено у наданні даних про працівників, які були зафіксовані (засобами фото, відео та аудіофіксації) в процесі виконання робочих функцій у нічному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у доступі до виробничих, службових приміщень об`єкта відвідування, у зв`язку з чим інспектором праці здійснено виклик працівників поліції, яким працівниками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 надані пояснення щодо проходження стажування у вказаному закладі. Зазначені пояснення надані також начальнику відділення слідчого відділу Павлоградського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_13 у присутності інспекторів праці, від підпису пояснень вказані особи відмовились, про що здійснено відповідний запис.
25.09.2017 позивачем надані пояснення щодо здійснення інспекційного відвідування 22.09.2017, у яких зазначено про те, що при інспектуванні пояснення надавав ОСОБА_14 , який на час її декретної відпустки, як друг сім`ї допомагав їй безоплатно. Стосовно громадян ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 повідомила про те, що вони ніколи не працювали у неї, ОСОБА_10 ознайомлювалась з умовами праці з метою працевлаштування на посаду офіціанта та в той вечір не працювала. ОСОБА_16 перебуває на стажуванні та в подальшому з ним буде укладено трудовий договір.
Крім того, щодо осіб, які були зафіксовані в процесі роботи під час інспекційного відвідування, позивачем надано наказ та повідомлення фіскального органу про укладання 22.09.2017 трудового договору з ОСОБА_11 та повідомлено про намір укласти трудові договори 26.09.2017 з ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 .
За результатами перевірки складено акт від 25.09.2017 № 104/4.5-3 та винесено припис від 25.09.2017 № 104/4.5-4-99, яким зобов`язано позивача забезпечити в термін до 25.10.2017 року додержання вимог частин першої та третьої статті 24 КЗпП та забезпечити в термін до 28.09.2017 додержання вимог статті 29 КЗпП.
Відповідач, розглянувши акт перевірки від 25.09.2017 № 104/4.5-3 щодо порушення позивачем законодавства про працю, встановив, що факти встановлені у протоколах допиту ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , копії яких надані листом начальника відділення слідчого відділу Павлоградського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13.07.2017 № 10358 та з пояснень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , наданих начальнику відділення слідчого відділу Павлоградського Відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Логвиненко Н.В. свідчать про допущення позивачем до виконання роботи вказаних громадян без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, що є порушенням вимог частин першої та третьої статті 29 КЗпП та постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", у зв`язку з чим, відповідач виніс постанову про накладення штрафу від 18.10.2017 № 104/4.5-4/720, якою на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 КЗпП наклав на позивача штраф у розмірі 960   000 грн.
З метою перевірки стану виконання припису від 25.09.2017 №104/4.5-4-99 відповідачем видано наказ від 06.12.2017 №608-9 про проведення з 18.12.2017 по 19.12.2017 інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю щодо стану виконання раніше виданого припису та направлення від 06.12.2017 № 148.
Відповідачем надіслано на адресу позивача вимогу від 08.12.2017 № 313 про надання документів для підтвердження виконання припису, якою позивача викликано 18.12.2017 до відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Павлоградському регіоні Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з інформацією про виконання припису, з підтверджуючими документами для проведення повторного інспекційного відвідування додержання законодавства про працю.
За результатами вказаного інспекційного відвідування відповідачем складений акт перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 19.12.2017 № 160/4.5-4, яким встановлено порушення позивачем абзацу 6 статті 265 КЗпП, зважаючи на те, що за результатами здійснення виходів за юридичною адресою позивача ( АДРЕСА_1 ) та за адресою здійснення підприємницької діяльності ( Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 91 ) встановлено її відсутність за вищезазначеними адресами, документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування позивач не надала, чим створила перешкоду у проведенні контрольного заходу за додержанням законодавства про працю.
За результатами розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акта перевірки від 19.12.2017 № 160/4.5-4 відповідачем винесено постанову від 09.01.2018 № 160/4.5-4/60, якою на підставі абзацу 6 частини другої статті 265 КЗпП на позивача накладено штраф у розмірі 9600 грн.
Не погодившись із Спірними постановами, позивач звернулася до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах доводів касаційної скарги перевірив постановлені у цій справі судові рішення, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 259 КЗпП державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 (далі - Порядок № 509).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи можуть бути накладені на підставі:
- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;
- акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади;
- акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).
Відповідно до пункту 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Приписами пункту 7 Порядку № 509 встановлено, що справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
Отже, виходячи зі змісту приписів Порядку № 509, обов`язковою умовою для розгляду справи про накладення штрафу на підставі частини другої статті 265 КЗпП за відсутності суб`єктів господарювання є дані про своєчасне сповіщення останнього та відсутності обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду.
Як встановили суди першої та апеляційної інстанцій,   відповідач 04.10.2017 №7761-15/04 склав повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення з метою розгляду питань дотримання законодавства про працю (акт перевірки №104/4.5.-4 від 25.09.2017) яким позивача запрошено 18.10.2017 на 13 годину 45   хвилин для розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю.
Дане повідомлення 06.10.2017 направлено на адресу позивача та було отримано останнім 28.10.2017, що підтверджується наявним в матеріалах справи конвертом, яким наведене повідомлення було направлено на адресу позивача.
Отже, з огляду на викладені обставини, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про недотримання відповідачем, визначеної Порядком №   509, процедури притягнення позивача до відповідальності, зокрема щодо своєчасного повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу, що є підставою для визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 18.10.2017 №104/4.5-4/720.
Даний висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від  у справі №   1340/3731/18, згідно з якими:
«Відповідно до пункту 9 частини другої   статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України   у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Положення пункту 6 Порядку №   509 покладає цей обов`язок на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.
Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.
Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.
З огляду на це, обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Таке тлумачення пункту 6 Порядку №   509 відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтересів фізичних та юридичних осіб.
З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.».
Вдруге слід зазначити, що у розглядуваній справі суди встановили, що засідання було призначено на 18.10.2017, тоді як повідомлення отримано позивачем 28.10.2017.
Щодо правомірності визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 09.01.2018 №160/4.5-4.60 слід зазначити таке.
Відповідно до пунктів 23-26 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 (далі - Порядок № 295), припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.
Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.
Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.
Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного у ньому строку усунення недоліків, якщо об`єкт відвідування не надав відповідь або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту усунення виявлених порушень.
Як встановили суди, приписом від 25.09.2017 № 104/4.5-4-99 зобов`язано позивача у строк до 11.10.2017 письмово проінформувати відповідача про вжиті заходи щодо виконання цього припису. Вказаний припис отримано позивачем 29.09.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
У подальшому, наказом відповідача від 06.12.2017 №   608-9 з метою перевірки стану виконання припису від 25.09.2017 №104/4.5-4-99 призначено з 18.12.2017 по 19.12.2017 провести інспекційне відвідування позивача та видано направлення від 06.12.2017 №148.
08.12.2017 відповідачем винесено вимогу № 313 про надання документів необхідних для виконання припису, якою викликано позивача 18.12.2017 до відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Павлоградському регіоні Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з інформацією про виконання припису з підтверджуючими документами для проведення повторного інспекційного відвідування додержання законодавства про працю на підставі наказу від 06.12.2017 №608-9 та направлення від 06.12.2017 №148.
За результатами вказаного інспекційного відвідування відповідачем складений акт перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 19.12.2017 №   160/4.5-4, яким встановлено порушення позивачем абзацу 6 статті 265 КЗпП, зважаючи на те, що за результатами здійснення виходів за юридичною адресою позивача (Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Добролюбова, 25, квартира 15) та за адресою здійснення підприємницької діяльності (АДРЕСА_2) встановлено її відсутність за вищезазначеними адресами, про що складено відповідні акти, документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування позивач не надала, чим створила перешкоду у проведенні контрольного заходу за додержанням законодавства про працю.
За результатами розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акта перевірки від 19.12.2017 № 160/4.5-4, відповідачем винесено постанову від 09.01.2018 №160/4.5-4/60, якою на підставі абзацу 6 частини другої статті 265 КЗпП на позивача накладено штраф у розмірі 9600 грн.
Однак, відповідно до приписів пункту 16 Порядку № 295, у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.
Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням (пункт 17 Порядку № 295).
Отже, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про те, що саме акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин є підставою для вжиття заходів до суб`єкта господарювання з усунення встановлених перешкод (відсутність його за місцезнаходженням) і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням, а не акт перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Як свідчать встановлені обставини справи, оскаржувана постанова була прийнята відповідачем на підставі акта перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що не відповідає приписам Порядку № 295.
Таким чином, з огляду на наведені обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що постанова відповідача від 09.01.2018 року №160/4.5-4.60 є протиправною.
Доводи касаційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували наведені висновки судів. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки апеляційного суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.
В аспекті наведеного слід зазначити, що відповідно до статті 341   Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Враховуючи наведене, Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.07.2022 - без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Л.В. Тацій
Судді          :                                                                                С.Г. Стеценко
                                                                                          Т.Г. Стрелець