УХВАЛА
06 червня 2023 року  
м. Київ
справа №440/4399/22
адміністративне провадження №К/990/18605/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Шевцової Н.В.,
перевіривши касаційну скаргу Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі №440/4399/22 за позовом ОСОБА_1 до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» про зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» (далі - відповідач), в якому просив:
- зобов`язати повторно розглянути запит про отримання публічної інформації від 15 березня 2022 року з урахуванням висновків суду і надати інформацію про те, скільки коштів було перераховано Національною асоціацією адвокатів України на користь Збройних сил України чи інших правоохоронних органів.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року скасовано та прийнято постанову, якою позов задоволено:
- зобов`язано Недержавну некомерційну професійну організацію «Національна асоціація адвокатів України» повторно розглянути запит ОСОБА_1 про отримання публічної інформації від 15 березня 2022 року з урахуванням висновків суду і надати інформацію про те, скільки коштів було перераховано Національною асоціацією адвокатів України на користь Збройних сил України чи інших правоохоронних органів.
Ухвалами Верховного Суду від 10 квітня та 09 травня 2023 року касаційні скарги Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі №440/4399/22 було повернуто особі, яка їх подала.
23 травня 2023 року до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі №440/4399/22.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції встановлено, що зазначене судове рішення було прийнято у порядку письмового провадження 21 лютого 2023 року та повний текст виготовлено у той же день.
За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 23 березня 2023 року.
Касаційну скаргу направлено скаржником до Суду 19 травня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що в строк установлений законом, він вже звертався до Суду із касаційними скаргами, які були повернуті Судом та при цьому роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом. Також скаржник просить суд урахувати, що повторно касаційні скарги подавались в найкоротші строки, без суттєвих затримок та зайвих зволікань після отримання копій ухвал про повернення касаційних скарг.
Судом установлено, що вперше касаційна скарга була направлена Недержавною некомерційною професійною організацією «Національна асоціація адвокатів України» до Суду засобами поштового зв`язку 23 березня 2023 року, що підтверджується інформацією з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", а саме даними поштового конверту зі штриховим ідентифікатором 0407038818301. Водночас ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2023 року зазначена касаційна скарга була повернута скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та отримана останнім 13 квітня 2023 року (що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штриховим ідентифікатором 0102937698604). При цьому, у вказаній ухвалі Судом було роз`яснено скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом. 
19 квітня 2023 року скаржник повторно звернувся до Суду із відповідною касаційною скаргою (що підтверджується даними поштового конверту зі штриховим ідентифікатором 0407038191791). Проте ухвалою Верховного Суду від 09 травня 2023 року касаційна скарга була знову повернута скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та отримана останнім 11 травня 2023 року (що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штриховим ідентифікатором 0102938045760).
Скориставшись правом на повторне звернення, 19 травня 2023 року Недержавною некомерційною професійною організацією «Національна асоціація адвокатів України» знову направлено до Суду касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі №440/4399/22.
Отже, з огляду на встановлені обставини та норми чинного законодавства, враховуючи, що первинна касаційна скарга була подана у межах строку касаційного оскарження і скаржник повторно звертався до касаційного суду без зайвих зволікань, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках. При цьому, перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.
У цій справі суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. 
Судом установлено, що зазначені скаржником у касаційній скарзі доводи вказують на наявність обставин, визначених підпунктом «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у зв`язку з чим рішення суду апеляційної інстанції у цій справі підлягає касаційному оскарженню.
Підставою касаційного оскарження у цій справі скаржник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права з посиланням на пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Так, посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судового рішення, відповідач вказав, що судом апеляційної інстанції під час вирішення спору не досліджувались та не враховувались правова позиція та висновки Великої Палати ВС та Верховного Cуду, викладені в постановах від 06 травня 2020 року у справі № 160/9696/19, від 06 вересня 2016 року у справі №21-966а16, у справі №804/4177/17, у справі №809/595/18, від 27 січня 2016 року (справа №6-2750цс15), від 26 лютого 2020 року у справі №750/3195/14, від 24 квітня 2019 року у справі №509/577/18, від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/7554/18 (пункт 5.31), від 13 листопада 2019 року у справі № 146/616/15-ц (пункти 32-33), від 17 грудня 2019 року у справі № 904/4887/18, від 13 жовтня 2020 року у справах №683/351/16-ц (провадження №14-113цс20), №695/2665/16-ц (провадження №14-105цс20) як близькі за предметом регулювання до сфери спірних правовідносин.
Суд критично оцінює такі доводи скаржника та зазначає, що в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
Отже, Суд зауважує, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в мотивувальній частині постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.
При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах розуміються такі рішення, в яких має місце однакове правове регулювання спірних правовідносин.
Правовим висновком Верховного Суду є висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульований внаслідок казуального тлумачення цієї норми при касаційному розгляді конкретної справи, та викладений у мотивувальній частині постанови Верховного Суду, прийнятої за наслідками такого розгляду.
Тобто, неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах як підстави для касаційного оскарження має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі з подібними правовідносинами.
Не можна посилатися на неврахування висновку Верховного Суду як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення, а не різним застосуванням норми.
Так, при встановленні доцільності посилання на постанови Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, як на підставу для перегляду оскаржуваного рішення за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, кожен правовий висновок Верховного Суду потребує оцінки на релевантність у двох аспектах: чи є правовідносини подібними та чи зберігає ця правова позиція юридичну силу до спірних правовідносин, зважаючи на редакцію відповідних законодавчих актів.
У такому випадку правовий висновок розглядається "не відірвано" від самого рішення, а через призму конкретних спірних правовідносин та відповідних застосовуваних редакцій нормативно-правових актів.
Водночас скаржником вказаних вимог не дотримано, оскільки не систематизовано який висновок суду апеляційної інстанції щодо застосування конкретної норми права суперечить позиції Верховного Суду щодо застосування цієї норми, а також не обґрунтовано, що ця правова позиція Верховного Суду зберігає юридичну силу до спірних правовідносин, тобто має місце однакове правове регулювання спірних правовідносин.
З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку, що скаржником не обґрунтовано наявності правових підстав для оскарження судового рішення на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судового рішення, заявник указує на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статей 52 - 55 Господарського кодексу України, статей 45 - 46, 54 - 55 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», у подібних правовідносинах, а саме: чи належить Недержавна некомерційна професійна організація «Національна асоціація адвокатів України» до суб`єктів господарювання, які здійснюють некомерційну господарську діяльність та чи може бути Недержавна некомерційна професійна організація «Національна асоціація адвокатів України» розпорядником інформації, а також статей 3, 17, 19 КАС України, а саме: чи підлягає цей спір, з огляду на його суб`єктний склад, розгляду адміністративним судом.
Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга містить достатні підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі з підстави, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки доводи скаржника є достатньо мотивованими і потребують перевірки, а касаційна скарга стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики та справа становить значний суспільний інтерес.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Задовольнити клопотання Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.
2. Відкрити касаційне провадження за скаргою Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі №440/4399/22.
3. Витребувати з Полтавського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №440/4399/22.
4. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи -  копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
6. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                          Н.В. Шевцова