ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2023 року                                                         м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Михайлюка М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Боднарюка Г.В. на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2023 року відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, за ч.1 ст.204-1 КУпАП
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2023 року ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. 
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
       На вказану постанову захисник Боднарюк Г.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.
       На підтримку своїх доводів зазначає, що у справі відсутні належні докази, які б доводили винуватість ОСОБА_1 , оскільки останній здійснював перетин кордону без будь-яких порушень митних та прикордонних правил, на підставі чинного документа, який посвідчує його особу, дає право на перетин кордону та не містить ознак підробки.
Вказує, що ОСОБА_1 є громадянином України і Румунії та наявність у нього іншого громадянства не є підставою для невизнання такого факту чи отриманих у зв`язку з цим відповідних документів підробленими.
       Обставини, встановлені судом першої інстанції.
       Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 25 березня 2023 року о 20 год. 20 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне», що розташований на території Тереблеченської об`єднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області на ділянці відповідальності впс «Порубне», здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію без відповідного документу, який дає право на перетин державного кордону, а саме на паспортний контроль для перетину державного кордону України з України в Румунію пред`явив закордонний паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_1 , виданий 30.08.2018 року, чим порушив вимоги ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», cт. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777–XII.
__________________________________________________________________________
ЄУНСС: 715/1043/23                        Головуючий в І інстанції: Маковійчук Ю.В.
Номер провадження: 33/822/304/23        Суддя-доповідач: Марчак В.Я.
       
Позиції учасників апеляційного провадження.
ОСОБА_1 та захисник Боднарюк Г.В. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і дату апеляційного розгляду. На підставі ч.6 ст.294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу без їх участі. 
       Мотиви апеляційного суду.
       Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.
Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог не дотримався та прийняв рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи.
В обґрунтування свого рішення районний суд послався на те, що ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину Державного кордону України без відповідних документів, які надають право на перетин кордону громадянами України, які передбачені ст.2 ЗУ « Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України», що дає право на перетин державного кордону України, тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.
З такою позицією апеляційний суд не може погодитись з наступних підстав.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №133666 від 25 березня 2023 року, у вину ОСОБА_1 ставиться те, що він здійснив спробу незаконного перетину Державного кордону України без відповідного документу, який дає на це право, а саме - пред`явив закордонний паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_1 , виданий 30.08.2018 року, чим порушив вимоги ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», cт. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777–XII ( а.с.1).
Диспозицією ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на незаконний перетин державного кордону.
Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про державний кордон України», пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.
Згідно п.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про прикордонний контроль», паспортний документ – виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.
Положеннями ч.2 ст.6 вищевказаного Закону передбачено, що пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 при перетині Державного кордону України пред`явив власний дійсний закордонний паспорт громадянина Румунії, який містить у собі всі необхідні реквізити, виданий уповноваженим органом держави Румунія.
Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, а також громадянином Румунії, що підтверджується копіями відповідних паспортних документів у справі.
Апеляційний суд зауважує, що в Україні не передбачено юридичної відповідальності за множинне громадянство.
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
20 вересня 2006 року Україною ратифіковано Європейську Конвенцію «Про громадянство», згідно якої Держави-учасниці зобов`язались гарантувати права осіб із множинним громадянством та прирівнювати у правах та обов`язках як своїх громадян, так і осіб з іноземним громадянством.
Також, апеляційний суд наголошує, що Конституція України як Основний Закон, декларує європейську ідентичність Українського народу і незворотність європейського та євроатлантичного курсу України.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 не суперечать положенням ст.12 Закону України «Про державний кордон України», ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року щодо вимоги про перетин кордону за дійсним паспортним документом, а також узгоджуються із положеннями Європейської Конвенції «Про громадянство», ратифікованої Україною.
На переконання апеляційного суду, положення п.1 ст.2 Закону України «Про громадянство», на які посилається суд першої інстанції, стосовно того, що громадяни України, які набули громадянство іншої держави, у правових відносинах з Україною залишаються лише громадянами України, автоматично не призводить до недійсності документів щодо громадянства, виданих іншою державою у встановленому законом порядку.
У відповідності до вимог ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення полягає в діях щодо перетинання або спроби перетинання державного кордону України в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу.
Посадовими особами, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не надано доказів того, що паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон, який пред`явив ОСОБА_1 , є підробленим або ж містить недостовірні відомості. 
Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, дійшов переконливого висновку про те, що доказів того, що ОСОБА_1 , виїжджаючи з України та надаючи на паспортний контроль дійсний паспорт громадянина Румунії, діяв з прямим умислом на перетинання кордону у незаконний спосіб, без відповідних документів, суду не надано і у матеріалах справи таких доказів не міститься.
За недоведеності наявності складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП висновок суду про винуватість ОСОБА_1 є необґрунтованим.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.
За таких обставин вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції – скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.247,251,252,280,294 КУпАП, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Боднарюка Г.В. – задовольнити.
Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2023 року відносно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП – скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова оскарженню не підлягає.

       Суддя Чернівецького 
апеляційного суду                        [підпис]                        В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом        
Суддя Чернівецького
апеляційного суду      _________________   В.Я. Марчак
(посада)                           (М.П., підпис)                            (ПІБ)
03.05.2023 року 
(дата засвідчення копії)