ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 р. 	Справа № 520/167/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Катунова В.В. ,  Чалого І.С. 
за участю секретаря судового засідання  Євсєєвої М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2023, суддя Старосєльцева О.В.,  по справі № 520/167/23
          за позовом       ОСОБА_1  
          до          Головного управління Національної поліції в Харківській області               
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати  протиправною бездіяльність ГУ НП в Харківській області щодо неприйняття на службу до ГУ НП в Харківській області в порядку ліквідації міліції;
- зобов`язати ГУ НП в Харківській області прийняти ОСОБА_1 на службу до ГУ НП в Харківській області на посаду, рівнозначну посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Жовтневого РВ ХМУ ГУ.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 заяву Головного управління Національної поліції в Харківській області про залишення позову без розгляду залишено без задоволення. Клопотання Головного управління Національної поліції в Харківській області про закриття провадження у справі задоволено. Закрито провадження у справі №520/167/23.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не врахування судом першої інстанції, що адміністративні позови, подані до Харківського окружного адміністративного суду у справах № 820/11858/15 та №820/2536/17, не є тотожними, у зв`язку з чим відсутні підстави для закриття провадження у даній справі. 
Головне управління Національної поліції в Харківській області (далі - відповідач) надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти вимог апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 р. по справі № 820/11858/15, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 р., скасовано наказ Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України від 29.12.2015 р. № 689 о/с в частині зміни наказу щодо звільнення ОСОБА_1 з посади дільничного інспектора міліції з пункту 64 «З» на пункт 64 «Г». Зобов`язано Головне Управління Національної поліції в Харківській області повторно розглянути рапорт позивача про прийняття його до органів Національної поліції.
Листом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 12/К-603 від 29.05.2017 р., на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 р. та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 р. у справі № 820/11858/15 повідомлено позивача про неможливість, здійснення переведення його на підставі п. 9 р. XI Закону України "Про Національну поліцію", у зв`язку з тим, що передбачений Законом України «Національну поліцію» тримісячний термін минув, а призначення   на посаду поліцейського здійснюється відповідно до приписів VІ Закону України «Про Національну поліцію» та передбачає процедуру конкурсного відбору на службу. На теперішній час створено поліцейську комісію, яка проводить конкурсний відбір на службу до поліції в підрозділ Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 по справі  820/2536/17 визнано неправомірною відмову Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області оформлену листом від 29.05.2017р. № 12/К-603 щодо прийняття ОСОБА_1 на службу в поліцію ГУНП в Харківській області. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 про прийняття його на службу в поліцію до ГУНП в Харківській області з урахуванням висновків, викладених в постанові Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2016р. у справі № 820/11858/15.
Листом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 1777/119/05/12-2020 від 10.03.2020 р. позивачу повідомлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 р. у справі № 820/2536/17 повторно розглянута заява позивача від 07.11.2015 р. про прийняття на службу до Національної поліції та призначення на посаду інспектора Жовтневого відділення поліції (м. Харків) Ленінського відділу поліції ГУНП в Харківській області. Повідомлено, що здійснити переведення позивача на службу в поліцію на підставі пункту 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» неможливо, у зв`язку з тим, що передбачений зазначеним вище Законом України тримісячний термін минув. Крім того, вказано, що призначення на посаду поліцейського здійснюється відповідно до приписів VI Закону України «Про Національну поліцію та передбачає процедуру конкурсного відбору на службу».
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 по справі № 520/4709/2020 визнано протиправним та скасовано рішення Головного Управління Національної поліції в Харківській області № 1777/119/05/12-2020 від 10.03.2020 року стосовно відмови ОСОБА_1 в прийнятті на службу до Національної поліції в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області. Зобов`язано Головне Управління Національної поліції в Харківській області прийняти ОСОБА_1 на службу до Національної поліції в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області шляхом видачі наказу про призначення на посаду, рівнозначну посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Жовтневого РВ ХМУ ГУ.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2022 по справі № 520/4709/2020  рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 скасовано. Закрито провадження по справі № 520/4709/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
В межах даної справи заявником самостійно зазначено, що листом ГУ НП в Харківській області від 05.12.2022р. №С-192вс/119/01/12-2022 повідомлено про те, що на виконання рішення суду від 21.07.2017 року у справі № 820/2536/17, ГУ НП в Харківській області вже розглядало рапорт, а також про відсутність будь-яких невиконаних судових рішень стосовно ОСОБА_1 .
Таким чином, заявник фактично не погоджується з результатами розгляду відповідачем його рапорту, який здійснено на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 р. по справі № 820/2536/17, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із діями відповідача під час виконання рішення суду по справі № 820/2536/17.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
У силу вимог статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Згідно частини другої ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.
Крім того, приписами частини першої ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).
Отже, процесуальним законом встановлено спеціальний порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Судовим розглядом встановлено, що позивач фактично просить визнати протиправною бездіяльність ГУ НП в Харківській області щодо неприйняття на службу до ГУ НП в Харківській області в порядку ліквідації міліції у зв`язку з тим, що не погоджується з результатами розгляду відповідачем його рапорту, який здійснено на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 р. по справі № 820/2536/17.
З огляду на вказане, обраний заявником у цій справі спосіб захисту шляхом визнання бездіяльності ГУ НП в Харківській області щодо неприйняття на службу до ГУ НП в Харківській області в порядку ліквідації міліції, фактично спрямований на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 р. по справі № 820/2536/17.
Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення ч. 5 ст. 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.
Колегія суддів зазначає, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а.
Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.
Підсумовуючи вищенаведене, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Тобто, якщо позивач вважав, протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання вищевказаного Харківського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 по справі  820/2536/17, то він може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17 та від 21 листопада 2019 року у справі №802/1933/18-а,  від 26 травня 2022 року у справі №520/11343/18.
Отже, судом першої інстанції вірно зазначено, що у даному випадку новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але вже на стадії виконання судового рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1  ст. 238 КАС України.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції  вірно встановив фактичні обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а отже підстави для скасування ухвали відсутні.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 по справі № 520/167/23  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.С. Чалий   	
Постанова складена в повному обсязі  27.06.23.