Справа № 738/100/23 	Головуючий у 1 інстанції Парфененко О. Я. 	
Провадження № 33/4823/276/23 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                            	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді  Демченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 07 березня 2023 року, 

                                у с т а н о в и в: 

Вказаною постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп.
Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 08 січня 2023 року, о 09 годині 44 хвилин, по вул. Шевченка, 61 у м. Мена Чернігівської області, керував транспортним засобом “ВАЗ-210990”, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі. Вважає постанову такою, що винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, судом не надано оцінки діям працівників поліції, якими не було задокументовано та надано порушення ним ПДР, що дало їм право на зупинку, тому вважає, що і подальші вимоги поліцейських він не був зобов`язаний виконувати, відтак, усі подальші документи стосовно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 у справі 686/11314/17. Сам факт визнання особою вини у правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів, оскільки діє презумпція невинуватості.
В засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не прибув, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. 
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.  
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 329154 від 08.01.2023 року (а.с. 4), ОСОБА_1 08 січня 2023 року, о 09 годині 44 хвилин, у м. Мена, Чернігівської області, по вул. Шевченка, 61, керував транспортним засобом “ВАЗ-210990”, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу “Алкотест 6810 № ARCE-0175“, результат позитивний – 0.44%0, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху.
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 відмовився від підпису, що підтверджується відеозаписом подій з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , якому було роз`яснено причину зупинки, зокрема те, що він не пристебнутий ременем безпеки. Останній без жодних заперечень надав документи працівникам поліції, йому було роз`яснено ознаки сп`яніння, які у нього вбачалися, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, добровільно погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу “Алкофор”, результат якого був 0,44 %0. Проти такого результату ОСОБА_1 не заперечував, пояснивши тим, що вчора вживав алкоголь, пропонував якось вирішити це питання, після чого був попереджений про кримінальну відповідальність. Йому було роз`яснено про складання стосовно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оголошено його зміст, який йому був зрозумілим та від підпису відмовився. При цьому працівники поліції повідомили про відсторонення від керування та запропонували знайти тверезого водія або залишити машину на узбіччі.
Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений  постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735. 
Дані вимоги закону дотримані. Тому апеляційний суд оцінює викладені апелянтом доводи апеляційної скарги як намагання уникнути законної відповідальності.
Апеляційний суд визнає відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Адміністративне стягнення накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення, яка є безальтернативною.
При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,   

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 .
Постанову Менського районного суду Чернігівської області від 07 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП –  залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	О. В. Демченко