ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" квітня 2023 р.           Справа№ 910/13456/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Шапрана  В.В. 
 
секретар 
судового засідання          Рибчич А.В.

за участю 
представників:                позивача - Лугін І.Ю.
                                        відповідача - Клименков Д.В.

розглянувши апеляційну скаргу Державної установи "Держгідрографія"
на рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2022 р. (повний текст складено 01.12.2022 р.) 
у справі № 910/13456/21 (суддя - Мельник В.І.)
за позовом Приватного підприємства "Гранд Інжиніринг"
до Державної установи "Держгідрографія"
про стягнення 1645081,91 грн

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року Приватне підприємство "Гранд Інжиніринг" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Державної установи "Держгідрографія" про стягнення 1412500,00 грн заборгованості за договором про закупівлю робіт № 62/18 від 19.09.2018 р., 174213,54 грн інфляційних втрат, 42904,37 грн витрат по сплаті послуг Регістру судноплавства України та 15464,00 грн витрат на друк додаткових екземплярів проекту.
Вимоги позивача обгрунтовані тим, що відповідач, в порушення умов укладеного договору, не здійснив оплату за надані послуги з розробки проекту, внаслідок чого у осаннього виникла заборгованість.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 25.11.2022 р. у справі № 910/13456/21 позов Приватного підприємства "Гранд Інжиніринг" задоволено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Державна установа "Держгідрографія" подала апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що розроблена позивачем документація робочого проекту гідрографічно-лоцмейстерського судна не підлягає узгодженню та прийманню у зв`язку з чисельними недоліками і зауваженнями щодо якості проектної документації та відповідності її технічним і санітарним вимогам.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 р. апеляційну скаргу у справі № 910/13456/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги  або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Державної установи "Держгідрографія" на рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2022 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/13456/21. 
До суду 01.02.2023 р. надійшли матеріали справи № 910/13456/21.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 913456/21 та призначено її до розгляду на 14.03.2023 р.
14.03.2023 р. розгляд справи № 910/13456/21 не відбувся у зв`язку із сповіщенням Державної служби України з надзвичайних ситуацій про повітряну тривогу у м. Києві.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 р. справу № 910/13456/21 було призначено до розгляду на 04.04.2023 р. 
У судовому засіданні 04.04.2023 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги, після чого у судовому засіданні було оголошено перерву до 24.04.2023 р.
У судовому засіданні 24.04.2023 р. представники сторін надали додаткові усні пояснення по суті апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне. 
19.09.2018 р. між Державною установою "Держгідрографія" (далі - замовник) та Приватним підприємством "Гранд Інжиніринг" (далі - виконавець) було укладено договір про закупівлю робіт № 62/18 (далі - договір).
Відповідно до п. 1.1 договору виконавець за договором зобов`язується у 2018 - 2019 роках виконати замовнику роботи з розробки робочого проекту гідрографічно-лоцмейстерського судна (послуги з інженерного проектування), далі - роботи, згідно із технічними вимогами (додаток № 1), узгодити його із замовником та передати продукцію, що буде результатом виконання робіт замовнику у 3-х оригінальних примірниках та на електронному носії, а замовник - прийняти та оплатити такі роботи.
Згідно з п. 1.4 договору результат виконаних робіт: робочий проект гідрографічно-лоцмейстерського судна, далі - документація. 
Якість виконання робіт повинна відповідати технічним вимогам (додаток № 1 до договору), вимогам правил Регістра судноплавства України, Санітарним правилам морських суден та умовам договору (п. 2.1 договору).
Як передбачено п. 3.1 договору, вартість робіт за договором без ПДВ становить 2825000,00 грн.
У відповідності до п. 3.2 договору ціна договору включає в себе всі витрати, пов`язані з виконанням робіт, в тому числі витрати на виконання основних та додаткових робіт, сплату податків і зборів (обов`язкових платежів) тощо.
За п. 3.4 договору витрати на розробку документації, не передбаченої у переліку документації основних робіт включається у вартість додаткових робіт.
Згідно з п. 4.1 договору оплата робіт за договором здійснюється наступним чином: перший етап - здійснення передплати у розмірі 50% від вартості робіт за цим договором протягом 10 робочих днів з моменту підписання договору на підставі виставленого виконавцем рахунку; другий етап - здійснення остаточних розрахунків із виконавцем за фактом виконання робіт з урахування здійсненої передоплати протягом 10 робочих днів після підписання акта виконаних робіт.
Відповідно до п. 5.6 договору замовник протягом 15 робочих днів з дати підписання договору надає виконавцю в електронному вигляді технічний проект гідрографічно-лоцмейстерського судна, узгоджений з Регістром судноплавства України на підставі акту приймання-передачі технічного проекту.
Пунктом 5.1 договору передбачено строк виконання робіт до 31.05.2019 р.
Як передбачено п. 5.8 договору, протягом 5-ти робочих днів з моменту надання виконавцем замовнику на погодження примірника розробленої документації, замовник зобов`язаний підписати акт узгодження документації або надати мотивовану відмову від його підписання. У випадку мотивованої відмови замовника від підписання акта узгодження документації, сторонами складається двосторонній акт з переліком необхідних доробок та термінів їх виконання. Виконавець зобов`язаний зробити викладені в акті виправлення та доробки без додаткової оплати за умови, що вони не виходять за межі умов договору.
У відповідності до п. 5.9 договору протягом 3-х робочих днів з дати підписання сторонами акта узгодження документації виконавець зобов`язаний надати замовнику підписаний зі свого боку акт приймання-передачі виконаних робіт.
Згідно з п.п. 6.2.6 договору замовник має право відмовитись від приймання неякісно виконаних або виконаних не в повному обсязі робіт з наданням виконавцю мотивованої відповіді.
Підпунктом 6.3.1 договору визначено зобов`язання виконавця забезпечити виконання робіт у строки, встановлені договором.
Договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 30.06.2019 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 10.1 договору).
Додатковою угодою № 2 від 19.06.2019 р. було внесено зміни до договору № 62/18 від 19.09.2018 р. щодо узгодження переліку додаткових робіт на суму 134523,81 грн у межах вартості договору; продовження строків виконання робіт до 30.09.2019 р.; терміну дії договору до 30.10.2019 р.; доповнено п. 3.2 підпунктом 3.2.9, за умовами якого документи технічного проекту повинні бути перевірені та відкориговані на предмет врахування змін Правил Регістру судноплавства України.
26.09.2018 р. замовник перерахував виконавцю авансовий платіж та передав в електронному вигляді технічний проект, узгоджений з Регістром судноплавства України, що не заперечується обома сторонами.
16.07.2019 р. Приватне підприємство «Гранд Інжиніринг» направило до Регістру судноплавства України лист № 20190716-1 з проханням узгодити розроблений виконавцем новий технічний проект № 50421 М.
25.11.2019 р. Регістр судноплавства України направив на адресу Приватного підприємство «Гранд Інжиніринг» лист № 31.7-1942, в якому схвалив технічний проект судна 50521 М.
03.12.2019 р. позивач звертався до відповідача з листом щодо зауважень до креслень, підтвердженням свого бажання завершити роботу та пропозицією продовжити термін передачі розробленої документації до 20.02.2020 р.
19.11.2020 р. відповідач направив на адресу позивача лист з актом необхідних доробок та термінів їх виконання.
Для спростування зауважень відповідача щодо якості робіт позивач направив робочий проект на погодження до Регістру судноплавства України.
19.05.2020 р. Регістр судноплавства України направив на адресу позивача лист № 31.7-697 з висновком про схвалення робочого проекту гідрографічного судна № 50421 М, який є предметом укладеного між сторонами договору. 
Спір у справі виник в зв`язку з тим, що відповідачем, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору не було сплачено вартість наданих послуг з розробки робочого проекту гідрографічно-лоцмейстерського судна, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість.
За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов`язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).
Відповідач посилається на те, що прийняти виконані позивачем роботи неможливо у зв`язку з наявністю недоліків в частині технічної документації.
Однак, як було встановлено вище, 25.11.2019 р. Регістр судноплавства України схвалив технічний проект гідрографічного судна 50421 М.
При цьому, у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження наявності недоліків у виконаному позивачем проекті, зокрема  висновок експерта щодо встановлення наявності або відсутності недоліків технічної документації.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1412500,00 грн заборгованості за договором про закупівлю робіт № 62/18 від 19.09.2018 р. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
За неналежне виконання умов укладеного договору позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 174213,54 грн інфляційних втрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу, не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).
При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.
Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.
Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2019 р. у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 р. у справі № 924/312/18, від 05.07.2019 р. у справі № 905/600/18.
Враховуючи викладене, колегія суддів колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 174213,54 грн інфляційних втрат є обґрунтованою, розмір розраховано арифметично правильно, тому підлягає задоволенню.
Задовольняючи позовні вимоги повністю, місцевий суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем витрати по сплаті послуг Регістру судноплавства України у розмірі 42904,37 грн та витрати на друк додаткових екземплярів проекту для погодження у розмірі 15464 грн також підлягають задоволенню.
Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.
За змістом п. 1.1 договору виконавець зобов`язується виконати роботи з розробки робочого проекту гідрографічно-лоцмейстерського судна (послуги з інженерного проектування) та передати продукцію, що буде результатом виконання робіт замовнику у 3-х оригінальних примірниках та на електронному носії.
Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 договору витрати на розробку документації, не передбаченої у переліку документації основних робіт, включається у вартість додаткових робіт. Ціна договору включає в себе всі витрати, пов`язані з виконанням робіт, в тому числі витрати на виконання основних і додаткових робіт.
Згідно з п. 5.7 договору у разі виникнення потреби виконання додаткових робіт сторони узгоджують перелік необхідних додаткових робіт та їх вартість, що оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди до цього договору. Вартість додаткових робіт не може перевищувати 134523,81 грн.
Крім цього, листом Регістра судноплавства України від 19.05.2020 р. № 31.7-697 позивачу було надіслано два оригінальних екземпляри документації робочого проекту гідрографічно-лоцмейстерського судна (проект 50421 М) зі штампами Регістра судноплавства України.
Отже, за умовами укладеного договору додаткові послуги, до яких належать, зокрема послуги Регістру судноплавства України та друк додаткових екземплярів проекту для погодження, включаються у ціну договору та не потребують додаткової оплати з боку відповідача.
До того ж, сторонами не було укладено додаткової угоди  в порядку п. 5.7 договору про узгодження додаткових робіт та їх вартості.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 42904,37 грн витрат по сплаті послуг Регістру судноплавства України та 15464,00 грн витрат на друк додаткових екземплярів проекту є необґрунтованими, не доведеними та не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення були неповно з`ясовані обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2022 р. у справі № 910/13456/21 підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову Приватного підприємства "Гранд Інжиніринг".
Відповідно до статті 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги необхідно покласти на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.
На строк виготовлення повного тексту постанови вплинуло перебування колегії суддів у відпустках (з 01.05.2023 р. по 05.05.2023 р. головуючий суддя Буравльов С.І. та суддя Андрієнко В.В. перебували у відпустках, а також з 08.05.2023 р. по 19.05.2023 р. суддя Шапран В.В. перебував у відпустці).
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної установи "Держгідрографія" задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2022 р. у справі № 910/13456/21 скасувати частково.
3. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:
 « 1. Позов Приватного підприємства "Гранд Інжиніринг" задовольнити частково.
  2. Стягнути з Державної установи "Держгідрографія" (04176, м. Київ, вул. Електриків, 26, код 21720000) на користь Приватного підприємства "Гранд Інжиніринг" (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Героїв Сталінграду, 57, кв. 2, код 35855519) 1412500 (один мільйон чотириста дванадцять тисяч п`ятсот),00 грн основного боргу та 174213 (сто сімдесят чотири тисячі двісті тринадцять),54 грн інфляційних втрат.
  3. В іншій частині позову відмовити.
  4. Стягнути з Державної установи "Держгідрографія" (04176, м. Київ, вул. Електриків, 26, код 21720000) на користь Приватного підприємства "Гранд Інжиніринг" (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Героїв Сталінграду, 57, кв. 2, код 35855519) 23800 (двадцять три тисячі вісімсот),70 грн судового збору за подання позовної заяви».
4. Стягнути з Приватного підприємства "Гранд Інжиніринг" (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Героїв Сталінграду, 57, кв. 2, код 35855519) на користь Державної установи "Держгідрографія" (04176, м. Київ, вул. Електриків, 26, код 21720000) 1313 (одна тисяча триста тринадцять),30 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22.05.2023 р.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                В.В. Андрієнко

                                                                                В.В. Шапран