ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/49/23 Справа № 711/5402/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП   	Головуючий у І інстанції Бащенко С. М. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   

16 червня 2023 року                                                                                              м. Черкаси   

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Морозова В.Ю. та ОСОБА_1 на постанову Соснівського райсуду Черкаської обл. від 11.01.2023 р., якою 
ОСОБА_1 , який народився 
                                                                ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, 
                                                               проживає 
АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 496,2 грн., - 

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 29.09.2022 р. о 8:45 год. в м. Черкаси по вул. Самійла Кішки водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21061 р/номер НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання амфетаміну. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря - нарколога КНП «ЧОНД», висновок № 6577, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Морозов В.Ю. та ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення. Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом. В матеріалах справи відсутній відеозапис про факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Протокол про адмінправопорушення складено лише через місяць після подій, не в момент зупинки автомобіля як зазначають поліцейські -29.09.2022 р., а 22.10.2022 р. Позитивний результат на вміст амфетаміну в біологічній речовині став наслідком порушення проведення огляду і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння. Зазначають про порушення права на захист, а саме не ознайомлення з матеріалами справи, в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ним посвідчення водія, про притягнення до адмінвідповідальності. Крім того, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. Вважають, що зазначенням в протоколі про адмінправопорушення того, що він мав ознаки наркотичного сп`яніння його дискредитовано та притягнуто до адмінвідповідальності з порушенням вимог чинного законодавства. При складанні протоколу поліцейські не роз`яснювали ОСОБА_1 його права, відсутнє зазначення засобів відео фіксації, приєднаний до матеріалів справи відеозапис не безперервний. Свідки при складанні протоколу не залучалися.

Неодмінним конституційним правом людини й громадянина є право на судовий захист, закріплене у ст. 55 Конституції України. 
Справа про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшла до апеляційного суду 22.12.2022 р. Захисник Морозов Ю.В. 6 раз надсилав до суду клопотання, оскільки вони були підписані електронним цифровим підписом «МорозовВ.Ю.», від імені правопорушника ОСОБА_1 про відкладення судового засідання, винесення постанови про розгляд справи в режимі відеоконференції між Дніпровським апеляційними судом (м. Кривий Ріг) та Черкаським апеляційним судом 24.01.2023 р. (а. пр. 65), 9.02.2023 р. (а. пр. 72), 15.03.2023 р. (а. пр. 83), 4.04.2023 р. (а. пр. 124), 22.05.2023 р. (а. пр. 141) та 15.06.2023 р. Розгляд справи відкладався та одночасно було заброньовано майданчик у Дніпровському апеляційному суді (м. Кривий Ріг) ( а. пр. 76) та куди не з`явилися ні правопорушник, ні його захисник. Система «Електронний суд» надає широкий спектр можливостей для учасників справ, тому апеляційний суд неодноразово надсилав захиснику Морозову В.Ю. повідомлення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою онлайн-сервісу «Електронний суд» з користувачем через особистий кабінет, що не потребує винесення судом окремої постанови та бронювання майданчику для проведення відеоконференції. Захиснику необхідно лише в зазначений час підключитись до підсистеми відеоконференцзв`язку «Easycon», на що захисник Морозов Ю.В. не реагував ( а. пр. 90, 128 та 145). 
Апеляційний суд вважає, що захисник Морозов В.Ю. та ОСОБА_1 належним чином, завчасно були повідомлені про час та місце судового розгляду і мали можливість спланувати розклад роботи та прийняти участь в судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції. 
Апеляційний суд приходить до висновку, що Морозов В.Ю. та ОСОБА_1 не виявили належної зацікавленості у розгляді справи, протягом тривалого часу не з`являлися в судове засідання апеляційного суду, що свідчить про зловживання учасникам справи процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи.
Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адмінправопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст. ст. 51, 146, 160, 1724 - 1729, 173, ч. 3 ст. 178, ст. ст. 185, 1851, 1857, 187 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адмінвідповідальності, є обов`язковою. Цей перелік є вичерпним та ч. 1 ст. 130 КУпАП до нього не входить.
Захисник Морозов В.Ю. та правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про дату і час судового засідання були повідомлені належним чином, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі правопорушника та його захисника.

Вивчивши матеріали адмінсправи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 
4) змінити постанову.
За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254 - 256 КУпАП.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.
Суд першої інстанції правильно встановив, що 29.09.2022 р. о 8:45 год. в м. Черкаси по вул. Самійла Кішки водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21061 р/номер НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання амфетаміну. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря - нарколога КНП «ЧОНД», висновок № 6577, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ААД № 229195 від 22.10.2022 р. ( а. пр. 1), який складено уповноваженою посадовою особою поліції та містить всі необхідні відомості та обставини вчинення правопорушення, сумніви чи зауваження до його змісту відсутні.
Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи які надійшли від поліції, вислухав пояснення правопорушника та дійшов до висновку, що під час складання протоколу та проведення відео-запису скоєного ОСОБА_1 правопорушення, не було допущено порушень вимог нормативних актів. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд. 
З витребуваних апеляційним судом за клопотанням захисника з КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер» копій вбачається, що відповідно до направлення від 29.09.2022 р. ОСОБА_1 направлений на огляд до КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер» з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, тому що працівниками поліції у нього під час огляду були виявлені ознаки сп`яніння: зіниці очей не реагували на світло, поведінка, що не відповідає обстановці ( а. пр. 107, 117), що крім того спростовує доводи апеляції про відсутність таких ознак на відеозаписі. Відповідно до акту хіміко-токсикологічного дослідження № 631 від 5.10.2022 р., проведеного в лабораторії КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер», в зразках сечі ОСОБА_1 встановлено позитивний ім/ф тест на амфетамін, тести на маріхуану, метадон негативні ( а. пр. 107, 117). Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують їх увагу та швидкість реакції № 577 від 29.09.2022 р. встановлено, що на час обстеження ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання амфетаміну ( а. пр. 5, 110 та 118). Аналогічна інформація відображена і в актах медичного огляду ( а. пр. 111 та 119).
На переконання апеляційного суду вказані документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють такі правові відносини та які є предметом судового розгляду.
З наявного в матеріалах справи про адмінправопорушення відеозапису, який був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції з нагрудних відео-камер, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом. На відеозапису також зафіксовані дії, які передували до складання протоколу про адмінправопорушення (запис від 29.09.2022 р.) та складання протоколу про адмінправопорушення 22.10.2022 р. На відеозапису видно, що ОСОБА_1 перебуває поруч з автомобілем та ніяким чином не заперечує, що він є водієм цього автомобіля та керував ним безпосередньо перед тим, як почався відеозапис.
Категоричне невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд першої інстанції розцінив як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини, які викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факту керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та не звільнять його від відповідальності за скоєне.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскі-льки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим по-годились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Тому, безпідставними апеляційний суд вважає доводи скарги про те, що дії працівника поліції були з порушенням порядку та інструкцій направлення водіїв транспортних засобів на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.
Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рі-шення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, вико-ристаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з порушеннями норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.
З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та встановлення у нього ознак наркотичного сп`яніння направили його для проведення огляду до КНП «ЧОНД». Проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я потребує значного часу, тому що до вимог нормативно-правових актів заклад охорони здоров`я повинен провести хіміко-токсикологічне дослідження зразків біоматеріалів. Тільки після отримання цих досліджень лікар-нарколог склав остаточний висновок та направив його до ДПП в Черкаській обл., посадові особи якого за участю ОСОБА_1 склали протокол про адмінправопорушення та направили його до суду. Вказані процесуальні дії потребують значного часу, вони виконувалися в межах розумних строків, апеляційний суд не вбачає порушення вимог ст. 254 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є непереконливими.
Крім того, необґрунтованими є доводи апеляції про порушення права на захист ОСОБА_1 через те, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, тому що SMS-повідомлення про час та місце розгляду справи за його участю він отримав 25.11.2022 р., тобто у повній відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП більше ніж за три доби до судового засідання 6.12.2022 р. та мав реальну можливість і достатньо часу виконати всі дії для підготовки до нього. Проте, його заява про ознайомлення з матеріалами справи та про відкладення розгляду справи, на яку посилаються апелянти, надійшла до суду першої інстанції 6.12.2022 р. в неробочий час, тільки о 23:45 год. ( а. пр. 14 та 30) та була надіслана з поштової електронної адреси захисника.
Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі, а саме, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, йому не роз`яснювалися його права, він не ознайомився з матеріалами справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було, тому що на момент його зупинки працівники поліції виявили у нього тільки ознаки наркотичного сп`яніння, ці обставини потребували перевірки, а тому не мали підстав для його відсторонення від керування транспортним засобом, про роз`яснення йому прав є відповідний запис у протоколі про адмінправопорушення ( а. пр. 1), а з матеріалами справи від ознайомився під час апеляційного розгляду та отримав копію відеозапису, про що свідчить його розписка ( а. пр. 131).
Також, апеляційний суд перевірив відомості про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія та відповідно до листа Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Черкаській області від 2.06.2023 р. № 31/23-1238 ОСОБА_1 отримав посвідчення водія у ТСЦ 7141 серії НОМЕР_2 від 23.12.2021 р., категорії «В».
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена сукупністю доказів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження. 
Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.
Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником або його захисником суду апеляційної інстанції не надані.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Соснівського райсуду Черкаської обл. від 6.12.2022 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Морозова В.Ю. та ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                               Белах А.