Дата документу  Справа № 334/119/23 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №334/119/23                                Головуючий в 1 інст.Ісаков Д.О.
Провадження №33/807/251/23                                        Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.2 ст.126КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року                                                місто Запоріжжя
Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Никоненка О.О., законного представника неповнолітнього ( ОСОБА_1 ) – ОСОБА_2 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Никоненка О.О. на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16 січня 2023 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Згідно з постановою суду, 16 грудня 2022 року о 11 год. 29 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по вулиці Верхня перехрестя з проспекту Металургів у м.Запоріжжя, керував транспортним засобом ВАЗ-2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Никоненко О.О. просить скасувати вищевказану постанову суду та в разі наявності підстав, застосувати до ОСОБА_1 один із заходів впливу, передбаченого ст.24-1 КУпАП.
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що не оспорюючи фактичних обставин справи, сторона захисту вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 ст.24-1 КУпАП оскільки останній є неповнолітньою особою, якому виповнилось повних шістнадцять років.
Крім того, зазначає, що штраф не може бути застосований до особи, яка не працює та не має самостійного джерела доходу. 

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Никоненка О.О., законного представника неповнолітнього ( ОСОБА_1 ) – ОСОБА_2 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
За вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі з огляду на таке.
Згідно з матеріалами справи, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №389505 від 16 грудня 2022 року, згідно з яким 16 грудня 2022 року о 11 год. 29 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по вулиці Верхня перехрестя з проспекту Металургів у м.Запоріжжя, керував транспортним засобом ВАЗ-2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.
До вищезазначеного протоколу додано:
- рапорт т.в.о. інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в Запорізькій області ОПП старшого лейтенанта поліції Котова О.С.;
- відеозапис події.
Дослідивши вказані докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.
Ці висновки ніким не оспорюються, тому оскаржувана постанова суду в цій частині не переглядається.
Разом з цим, вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції не в повній мірі врахував фактичні обставини справи та вимоги ст.23 КУпАП, відповідно до яких, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником так і іншими особами.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Статтею 12 КУпАП визначений вік, після досягнення якого настає адміністративна відповідальність.
За приписами цієї статті, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 на день вчинення правопорушення виповнилось 16 років, правопорушення він вчинив у неповнолітньому віці. 
Статтею 13 КУпАП передбачена відповідальність неповнолітніх за вчинення ними адміністративних правопорушень.
Так, згідно з частиною 1 статті 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою цієї статті, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, негативних наслідків від вчиненого ним правопорушення не настало, останній свою вину визнав повністю та розкаявся у вчиненому, піддає критиці свою поведінку, правопорушення вчинене ним у неповнолітньому віці, що з огляду на положення п.п.1, 4 ч.1 ст.34 КУпАП, є обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. 
Отже, висновки суду першої інстанції, про те, що такі обставини відсутні, суперечать фактичним обставинам справи. 
В свою чергу, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено. 
Таким чином, обставин, які б виключали можливість застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 за вчинене ним правопорушення заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП, немає, що не враховано судом першої інстанції.
Окрім того, накладаючи на неповнолітнього ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, суд не врахував, що останній не працює та не має самостійного заробітку.
При апеляційному розгляді законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначила, що вона штраф за оскаржуваною постановою сплатила, не зважаючи на те, що ця постанова суду не набрала законної сили, оскільки вона є юридично не обізнаною. Проте, така сума є надмірною для їх сім`ї, оскільки розмір її заробітної плати невеликий. 
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду першої інстанції - скасуванню, із застосуванням до неповнолітнього ОСОБА_1 заходу впливу, передбаченого ст.24-1 КУпАП - у виді попередження.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Никоненка О.О. задовольнити.
Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16 січня 2023 року стосовно  ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП, скасувати, застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу, передбачений ст.24-1 КУпАП – попередження.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева