ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" червня 2023 р.                                    Справа№ 910/8259/16 (910/14889/21)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Сотнікова  С.В.
суддів:            Пантелієнка  В.О. 
          Грека  Б.М. 
 
за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,
представника прокуратури - прокурора Винника О.О.,
розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" 
на рішення Господарського суду міста Києва
від 30.01.2023 (повний текст складено 09.02.2023, суддя Чеберяк П.П.)
у справі № 910/8259/16 (910/14889/21)
за позовом Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави 
в особі Маріупольської міської ради Донецької області 
до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" 
про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки,
в межах справи № 910/8259/19
за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"
до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" (код 20355550)
про банкрутство,
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/8259/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" (далі - боржник, Товариство), провадження у якій відкрито відповідно до ухвали від 01.06.2016. 
Відповідно до постанови Господарського суду міста Києва від 30.01.2019 до боржника застосовано ліквідаційну процедуру у зв`язку з визнанням його банкрутом.
У вересні 2021 року в межах справи № 910/8259/19 про банкрутство прокурор звернувся в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області (далі - Міська рада) з позовом до Товариства про розірвання договорів оренди земельних ділянок, на яких розміщено нерухоме майно Товариства та зобов`язання їх повернути позивачу.
Позов мотивований невиконанням Товариством протягом тривалого часу (систематично) умов договору оренди земельних ділянок щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів за користування земельними ділянками, що негативно впливає на формування місцевого бюджету.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 позов задоволено; розірвано договір оренди земельних ділянок від 17.03.2008 № 04.08.162.00183, укладений між Маріупольською міською радою та ПрАТ "Маріупольський завод важкого машинобудування"; зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Маріупольський завод важкого машинобудування" повернути за актом приймання-передачі на користь Маріупольської міської ради земельну ділянку кадастровий номер 1412300000:02:015:0343, площею 2,3277 га; стягнуто з ПрАТ "Маріупольський завод важкого машинобудування" на користь Маріупольської окружної прокуратури Донецької області судовий збір в розмірі 4540,00 грн.
Суд першої інстанції задовольнив позов прокурора з підстав систематичної несплати Товариством орендної плати за користування земельними ділянками.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач в особі ліквідатора звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду  міста Києва від 30.01.2023 і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.
Апеляційна скарга мотивована тим, що обраний прокурором спосіб захисту не забезпечить ефективного поновлення прав позивача, оскільки належним має бути заявлення вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати. Крім того, позбавлення боржника  спірних земельних ділянок суперечитиме ст. 77 Кодексу України з процедур банкрутства в разі продажу в ліквідаційній процедурі об`єктів нерухомого майна, які належать на праві власності Товариству.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 відкрито апеляційне провадження у справі, призначено розгляд справи на 04.04.2023.
30.03.2023 ліквідатор боржника арбітражний керуючий Куделя М.О. надіслала клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Верховним Судом справи № 910/8259/16(905/1126/21) та просила розглянути клопотання за відсутності арбітражного керуючого.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 відкладено розгляд справи на 16.05.2023.
16.05.2023 ліквідатор боржника арбітражний керуючий Куделя М.О. повторно звернулась із клопотанням про зупинення провадження у справі до вирішення Верховним Судом справи № 910/8259/16(905/1126/21).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 клопотання ліквідатора Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" арбітражного керуючого Куделі М.О. про зупинення провадження у справі відхилено, відкладено розгляд справи № 910/8259/16 (910/14889/21) на 06.06.2023
Прокурор подав відзив, в якому заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу арбітражного керуючого Куделі М.О. залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 - без змін.
Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури, вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Міської ради від 29.02.2008 № 5/19-3399 Твариству надано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер 1412300000:02:015:0343), що розташована по вул. Краснофлотській в Приморському районі м. Маріуполя, площею 2,3277 га для завершення будівництва та послідуючого функціонування жилого комплексу. 
На підставі вищевказаного рішення, 06.03.2008 між Міською радою (орендодавець) та Товариством  (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір) кадастровий номер 1412300000:02:015:0343, площею 2,3277 га, розташована по вул. Краснофлотській в Приморському районі м. Маріуполя.
Вказаний договір зареєстровано у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру", про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 04.08.162.00183 від 17 березня 2008 року. Також, 06.03.2008 вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області та зареєстровано в реєстрі за № 1258.
Згідно з п. 1 Договору, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку яка знаходяться за адресою: вул. Краснофлотській в Приморському районі м. Маріуполя.
Згідно з п. 2 Договору, в оренду надається земельна ділянка площею 2,3277 га на якій немає об`єктів нерухомого майна, також недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню, немає.
Відповідно до п. 3 вказаного Договору вказано, що його укладено на 25 років (до 29.02.2033) та після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на наступний строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 2 місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово Орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає.
Пунктом 4 Договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 56,20 грн/м2. Орендна плата за землю встановлюється у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки на рік та сплачується орендарем у грошовій формі.
Орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Розмір орендної плати за земельну ділянку змінюється у разі індексації у встановленому законом порядку грошової оцінки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням середньорічного індексу інфляції, який ураховується при проведенні індексації грошової оцінки земель згідно законодавства. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеню у розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожен день прострочення.
Згідно з п. 5 Договору, земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для завершення будівництва та послідуючого функціонування жилого комплексу.
У п.п. 6.5. п. 6 Договору сторони погодили, що передача земельної ділянки Орендарю здійснюється протягом 5 днів після державної реєстрації Договору згідно з актом приймання-передачі об`єкту оренди.
Відповідно до умов п. 9 Договору, Орендар зобов`язаний приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі. Використовувати земельну ділянку відповідно до мети та цільового призначення, визначених у договорі, з дотриманням режиму використання земель. Своєчасно вносити орендну плату, щоквартально у термін до 20 числа місяця, що йде за звітним кварталом надавати у Маріупольське фінансове управління копії платіжних документів, що підтверджують сплату до бюджету орендної плати за землю.
Згідно п. 9 Договору Орендодавець має право вимагати від Орендаря використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно договору оренди, своєчасної сплати орендної плати.
Підпунктом 11 Договору передбачено, що дія Договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом.
Як вбачається зі змісту договору, сторони узгодили усі істотні умови, у тому числі умови повернення земельної ділянки у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки.
Прокурор вказує, що згідно з інформації Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 27.07.2021 №26.6.3-13979-07 відповідач систематично не сплачує орендну плату за землю, що свідчить про порушенням умов договору оренди землі та наявність систематичного невиконання договірних зобов`язань, у зв`язку з чим, станом на 24.06.2021 утворилась заборгованість з орендної плати за земельну ділянку площею 23277 га у розмірі 1041833,73 грн. Остання дата внесення відповідачем платежу з орендної плати за землю - 30.04.2015.
Крім того, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за період користування земельною ділянкою, за відповідачем були зареєстровані права власності на нежитлові будівлі площею 102,4 кв. м (м. Маріуполь, вул. Червонофлотська, буд. 1596) та площею 1441,8 кв. м (м. Маріуполь, вул. Червонофлотська, буд. 159а) розміщені на ній.
Також, за відповідачем зареєстровано житловий будинок №157 по вул. Флотській у м. Маріуполь (свідоцтво про право власності ЯЯЯ №653701 від 24.05.2012), розміщений на тій же земельній ділянці.
Проте, за результатом моніторингу офіційних сайтів веб-порталів публічних закупівель Prozorro, прокуратурою встановлено, що 15.04.2021 на аукціоні продано будівлю відповідача, що знаходиться за адресою: м. Маріуполь, вул. Червонофлотська, 159а (замовник аукціону - арбітражний керуючий Куделя М.О.).
Відповідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником нежитлової будівлі, яка розташована на вищевказаній земельній ділянці, є ТОВ "Лігос девелопмент" (ЄДРПОУ 43974999) (номер запису про право власності 41748350 від 28.04.2021).
Відповідно до листа виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 28.05.2021 №26-13979-07, міська рада спрямувала лист до ТОВ "Лігос девелопмент" про переоформлення права оренди земельної ділянки при переході права власності на об`єкти нерухомого майна за наявності діючого договору оренди земельної ділянки, проте відповіді від ТОВ "ЛІГОС ДЕВЕЛОПМЕНТ" не надходило.
Також, відповідно до листа департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради від 27.08.2021 №26.6.3-26109-26.1, станом на 17.08.2021 листи від ТОВ "Лігос девелопмент" щодо переоформлення права оренди не надходили.
Згідно інформації Державного земельного кадастру від 27.08.2021, про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером 1412300000:02:015:0343, остання до теперішнього часу перебуває у користуванні відповідача.
Преамбулою КУзПБ закріплено одним із основних завдань провадження у справі про банкрутство - задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.
Наповнення ліквідаційної маси боржника, і як наслідок задоволення сукупності вимог кредиторів боржника, відбувається за рахунок майнових активів боржника.
У розділі V "Продаж майна в провадженні у справі про банкрутство" КУзПБ урегульовано умови та порядок продажу майна боржника в провадженні у справі про банкрутство, що реалізується шляхом проведення аукціону, який відбувається в електронній торговій системі.
Метою проведення аукціону як способу реалізації майна боржника є, передусім, відчуження майна банкрута за максимальною ціною, яку визначає ринок за умови прозорості та вільної конкуренції.
Така мета може бути досягнута у разі забезпечення участі в аукціоні з продажу майна боржника якомога широкого кола осіб (потенційних покупців майна), залучення яких не є можливим без забезпечення висвітлення умов та характеристик відчужуваного майна, які дозволяють в достатній мірі потенційному покупцю визначитися з доцільністю купівлі та можливістю використання такого майна після придбання. 
Тобто відчуження майна на аукціоні має бути здійснено таким чином, щоб воно було максимально привабливим для потенційних покупців, аби забезпечити їх конкуренцію та його реалізацію за максимально високою ціною.
Отже, якнайповніше задоволення вимог кредиторів перебуває у прямій залежності з відчуженням майнових активів боржника за максимальною ціною, яка може бути гарантована лише за умови забезпечення та урахування усіх необхідних умов для реалізації зазначеної мети.
Відповідно до частини першої статті 62 КУзПБ усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.
Частиною п`ятою статті 77 КУзПБ визначено, що якщо продажу підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира, у характеристиці майна зазначаються план, загальна площа та жила площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди, відомості про земельну ділянку, на якій розташована будівля, споруда, право на земельну ділянку, що переходить до покупця будівлі, споруди, приміщення, квартири тощо.
У пункті 49 Порядку організації та проведення аукціонів з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 865 зазначено, що якщо продажу підлягає нежитлове приміщення, будівля, споруда, у характеристиці майна, крім відомостей, передбачених підпунктом 2 пункту 46 цього Порядку, зазначаються, зокрема відомості про земельну ділянку, на якій розташоване нежитлове приміщення (її правовий режим та розмір), та її кадастровий номер (за наявності).
Належить звернути увагу, що перехід майнових прав до іншої особи тягне за собою перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Розмір цієї частини земельної ділянки має визначатися на основі державних будівельних норм та санітарних норм і правил.
Договір, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, має містити таку істотну умову, як кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку із набуттям права власності на ці об`єкти. Укладенню ж договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, передує виділення цієї частини в окрему земельну ділянку (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду  від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 907/68/18, від 25.10.2022 у справі № 911/2866/20).
Отже, відомості про земельну ділянку (її правовий режим), кадастровий номер (за наявності) є невід`ємним складовим елементом характеристики відчужуваного нерухомого майна боржника, що є цілком передбачуваним, оскільки нормальне господарське використання об`єктів нерухомого майна не є можливим без використання земельної ділянки.
Звідси очевидно, що максимально привабливим для покупця є придбання об`єкта нерухомого майна разом із наявним речовим правом на земельну ділянку, на якій розташований відчужуваний об`єкт нерухомості. 
У протилежному разі - відчуження нерухомого майна без речового права, права оренди на земельну ділянку обмежує потенційну кількість покупців та вочевидь значно зменшує можливість відчужити майно за якнайвищою ціною, оскільки створює для покупця додаткові перепони (темпоральні, фінансові, організаційні тощо), зокрема щодо оформлення дозвільних документів і реєстрації відповідного речового права на земельну ділянку з метою її використання в господарському обороті.
Водночас, на відміну від позовного, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, провадження у справі про банкрутство одним із завдань має задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможним боржником. 
При цьому обов`язковим завданням провадження у справі про банкрутство є справедливе задоволення усієї сукупності вимог кредиторів в порядку черговості встановленому законом. Тому провадження у справах про банкрутство об`єктивно формується на засадах конкурсу.
Тобто, призначення провадження у справі про банкрутство полягає у збалансуванні реалізації прав та законних інтересів учасників справи. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів.
Раціональність механізму конкурсної процедури полягає саме в тому, що вона надає інструментарій для узгодження прав та інтересів усіх кредиторів, а також забезпечує взаємні права та інтереси сукупності кредиторів і боржника. При цьому інструментом гарантування прав кожного із сукупності кредиторів є принцип конкурсного імунітету, за яким кредитор не має права задовольнити свої вимоги до боржника інакше, як в межах відкритого провадження у справі про банкрутство. Кредитори можуть задовольнити свої вимоги за правилами конкретної конкурсної процедури (висновок, викладений у постановах судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 910/9535/18, від 09.09.2021 у справі № 916/4644/15).
Головним завданням конкурсного процесу є рівномірний розподіл майна (конкурсної маси) боржника поміж його кредиторами. На виконання цього завдання направлені всі механізми процедури банкрутства. Задоволення вимог кредиторів превалює у цьому процесі над інтересами інших учасників процедури банкрутства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 910/6355/20).
За цих умов, задоволення вимог окремого кредитора поза межами конкурсної процедури банкрутства має наслідком створення йому преференції у виконанні зобов`язань та відповідно порушення імперативно встановленої в банкрутстві черговості задоволення вимог кредиторів боржника.
Проте, суд першої інстанції наведеного не врахував та зваживши на обставини невиконання відповідачем умов договору оренди й систематичної несплати ним орендної плати дійшов висновку про наявність підстав для розірвання оспорюваного договору оренди землі та повернення земельних ділянок орендодавцю.
Дійсно систематична несплата орендної плати (два і більше випадки) є підставою для розірвання договору оренди землі. Такий підхід розуміння підстав розірвання договору оренди землі наразі є усталеним в судовій практиці та підстав для його відступу суд не вбачає.
Утім за обставин цієї справи, суд першої інстанції не звернув увагу, що поданий прокурором в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради позов про розірвання договору, укладеного з відповідачем, розглядається не в окремому позовному провадженні, а у відокремленому позовному провадженні в межах справи про банкрутство відповідача.
Зазначена обставина з урахуванням цілей та завдань, які ставить перед собою провадження у справі про банкрутство, не може залишатися поза увагою під час оцінки заявлених вимог пред`явленого позову прокурора, наявності підстав для захисту стверджуваного порушеного права позивача.
З моменту відкриття провадження у справі про банкрутство захист прав та задоволення вимог кредиторів здійснюється в порядку, передбаченому положеннями КУзПБ, зокрема шляхом пред`явлення кредиторських вимог до боржника.
Аналіз положень КУзПБ свідчить, що процедура банкрутства - це спеціальна правова процедура, норми Кодексу є спеціальними, і під час їх зіставлення з нормами загальними вони повинні мати пріоритет застосування.
Тобто норми КУзПБ, якими урегульовано умови та порядок захисту прав кредиторів неплатоспроможного боржника, є спеціальними по відношенню до інших норм законодавства, які містять норми аналогічного змісту, та мають пріоритет у застосуванні під час захисту таких прав.
Однак, як свідчить зміст ухваленого судового рішення у справі про банкрутство відповідача та власне не заперечується прокурором, позивачем не пред`являлися кредиторські вимоги до відповідача у розмірі суми систематично несплаченої орендної плати, на яку посилається прокурор у поданому позові, ані в процедурі розпорядження майном боржника, ані в процедурі ліквідації, а відразу пред`явлено позов про розірвання договору оренди та зобов`язання повернути земельні ділянки без заявлення вимоги про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати.
Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою, що на земельних ділянках, які є предметом договору оренди знаходиться належне відповідачу на праві власності нерухоме майно, що з урахуванням обставин здійснення щодо відповідача процедури ліквідації у справі про банкрутство та необхідності подальшого відчуження майна на аукціоні зумовить: по-перше, вплив на участь потенційних покупців на аукціоні з продажу такого майна та можливість відчуження майна за якнайвищою ціною; по-друге, фактичне зменшення можливості якнайповнішого задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника та надасть позивачу преференції у порівнянні з іншими кредиторами на виконання зобов`язань боржником і відповідно задоволення своїх вимог до боржника.
Ураховуючи наведене, звернення з позовом до суду про розірвання договору оренди та поверненням земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкти нерухомого майна, належні на праві власності орендарю (боржнику), за обставин здійснення щодо нього процедури ліквідації у справі про банкрутство, відсутності пред`явлення позивачем кредиторських вимог до боржника, необхідності відчуження розташованого на земельних ділянках нерухомого майна боржника на аукціоні та неможливості відчуження чи передачі позивачем земельних ділянок (після розірвання договору оренди) без виділення частин ділянок на яких розміщене нерухоме майно та які необхідні для його обслуговування, не відповідає цілям та завданням провадження у справі про банкрутство.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням обставин, які склалися в межах конкретної справи (здійснення щодо боржника процедури ліквідації у справі про банкрутство), підстави для задоволення вимог пред`явленого позову прокурора відсутні, оскільки відповідна вимога позову прокурора не узгоджується із цілями та завданнями провадження у справі про банкрутство щодо максимального задоволення сукупності вимог кредиторів за рахунок відчуження, за якнайвищою ціною майна неплатоспроможного боржника та неможливості задоволення вимог окремого кредитора поза межами конкретної конкурсної процедури.
Водночас наведене не позбавляє права позивача, з урахуванням висновків викладених у цій постанові, на захист свої прав та інтересів в порядку визначеному КУзПБ. 
За вказаних обставин, колегія суддів констатує неправильне застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин норм матеріального права, що визнається підставою для скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 про задоволення позовних вимог. 
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України належить прийняти нове рішення у скасованій частині про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.
Згідно із частинами 1, 4, 8, 14 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Тобто, з прокурора на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 6810 грн, що сплачений за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування"  задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 у справі №  910/8259/16 (910/14889/21) скасувати.
3. Прийняти нове рішення.
4. Відмовити в задоволенні позову Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради про розірвання договору оренди та повернення земельних ділянок.
5. Стягнути з Маріупольської окружної прокуратури Донецької області (ідентифікаційний код: 25707002; місцезнаходження: 87501, Донецька область, м. Маріуполь, площа Мічмана Павлова, 10) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" (ідентифікаційний код: 20355550; місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Пожарського, буд. 4, нежитлове приміщення 63) 6810 (шість тисяч вісімсот десять) грн судового збору.
6. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови підписано 07.06.2023. 

Головуючий суддя                                                            С.В. Сотніков 

Судді                                                                                В.О. Пантелієнко

                                                                                Б.М. Грек