Справа № 448/416/21                                        Головуючий у 1 інстанції: Кічак Ю.В. 
Провадження № 22-ц/811/1684/22                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 
Провадження № 22-ц/811/850/22

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на рішення Мостиського районного суду Львівської області в складі судді Кічака Ю.В. від 22 лютого 2022 року та на додаткове рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди та на додаткове рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03 травня 2022 року, -
в с т а н о в и л а : 
рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 22 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди – задоволено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_1 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень завданої шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 51 553 (п`ятдесят одну тисячу п`ятсот п`ятдесят три) гривні 76 коп. завданої шкоди.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь ОСОБА_1 20 172 (двадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні 64 коп. завданої шкоди.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь  ОСОБА_1 1299 (одну тисячу двісті дев`яносто дев`ять) гривень 95 коп. сплаченого судового збору. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 515 (п`ятсот п`ятнадцять) гривень 62 коп. сплаченого судового збору.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь ОСОБА_1 201 (двісті одну) гривню 73 коп. сплаченого судового збору.
Додатковим рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 03 травня 2022 року заяву представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Попова Дениса Ігоровича про ухвалення додаткового рішення – задоволено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_1 22038 (двадцять дві тисячі тридцять вісім) гривень 48 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 1611 (одну тисячу шістсот одинадцять) гривень витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, а всього 23649 (двадцять три тисячі шістсот сорок дев`ять) гривень 48 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8741 (вісім тисяч сімсот сорок одну) гривню 52 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 639 (шістсот тридцять дев`ять) гривень витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, а всього 9380 (дев`ять тисяч триста вісімдесят) гривень 52 коп.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь ОСОБА_1 3420 (три тисячі чотириста двадцять) гривень витрат на професійну правничу допомогу та 250 (двісті п`ятдесят) гривень витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, а всього 3670 (три тисячі шістсот сімдесят) гривень.
 Вказані рішення та додаткове рішення оскаржило Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».
В апеляційній скарзі на рішення просять скасувати рішення Мостиського районного суду Львівської області від 22 лютого 2022 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» – відмовити, в іншій частині рішення залишити без змін.
Вважають рішення незаконним, не обґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вважають, щов даній справі немає доказів того, що водій ОСОБА_2 вчинив порушення Правил дорожнього руху, що мають безпосередній причинний зв`язок із заподіянням шкоди позивачу. Згідно постанови Мостиського районного суду Львівської області від 13.01.21 року у справі № 448/1284/20 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності лише за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КпАП України: «Порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжита інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян». Яке відноситься до правопорушень з формальним складом. На думку апелянта, не встановлення в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, виключає наявність безпосереднього причинного зв`язку між його діями та заподіянням шкоди позивачу. За таких обставин, цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за полісом страхування, укладеним з ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" ( ОСОБА_2 ), - не настала, оскільки його не було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, (ст.124 КпАП України), що виключає наявність безпосереднього причинного зв`язку між його діями та заподіянням шкоди позивачу. Це, в свою чергу, -виключає обов`язок ПAT «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відшкодувати таку шкоду, згідно п.32.1 ст,32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Звертають увагу на те, що у Висновку експерта № 235/21від 15.03.2021 року та акті огляду ТЗ №2296_R від 04.03.2021 року до висновку відсутні підписи інших учасників ДТП, представників страхових компаній та відсутні відомості про повідомлення їх про огляд транспортного засобу, що суперечить пунктам 4.4, 5.1, 5.2 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 р. № 142/5/2092, та позбавляє відповідачів можливості встановити, чи дійсно всі пошкодження транспортного засобу позивача, вказані в акті огляду, були отримані в ДТП 15.10.2020 року, враховуючи, що з моменту ДТП до огляду автомобіля експертом минуло півроку, що ставить під сумнів визначений розмір матеріального збитку. Таким чином, позивачем не доведений розмір матеріального збитку і позовних вимог. Вважають, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження №45-R/79/7 від 02.12.2020 року, висновок №31-D/78/7 від 11.11.2020р. та висновок експерта №235/21 від 15.03.2021 року не є належними та допустимими доказами. Наголошують, що позивач не зверталася до страховика ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" в порядку, передбаченому ст.ст. 33 - 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про що зазначено в її позовній заяві. А така звернулася лише 12.05.2021 року, коли уже були зроблені експертизи, за її замовленням. Тому, доводи позивача про дотримання вимог щодо збереження транспортного засобу у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди для огляду представником страховика протягом 10-ти робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП, що передбачено ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не відповідають дійсності, оскільки страховик ПАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" не був повідомленим про ДТП та про місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу. Таким чином, позивач не виконала своїх обов`язків, передбачених п.33.3 ст.33, п. 33-1.1, ст. 33-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
В апеляційній скарзі на додаткове рішення просять скасувати додаткове рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03.05.2022 та ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп",  ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»,  ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди в частині заявлених вимог до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» – відмовити. В іншій частині додаткове рішення залишити без змін.
Зазначають, що у додатковому рішенні від 03.05.2022 року вказано, що представник позивача до судових дебатів заявив клопотання про долучення доказів про здійснені судові витрати у визначений строк після ухвалення рішення. Однак закон вимагає саме подання заяви про те, що будуть подані докази про понесені судові витрати. Крім того, відповідачу ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» не було надіслано ні відповідного клопотання, ні заяви представника позивача, у зв`язку з чим не доведено, що таке клопотання було заявлено саме в установлені строки. Таким чином заява представника позивача про долучення письмових доказів про понесені судові витрати подана поза межами встановленого строку, оскільки про це не було подано відповідної заяви до закінчення судових дебатів та не було надано цих доказів до судових дебатів, а тому повинна бути залишена без розгляду в силу частини восьмої статті 141 ЦПК України. У зв`язку з цим відсутні підстави, передбачені частиною першою статті 270 ЦПК України, для винесення додаткового рішення. Крім того, до ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" докази витрат на правову допомогу та проведення судової експертизи надані не були. У зв`язку з цим, суд першої інстанції не мав брати до уваги докази, які не були надіслані відповідачу ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп". Крім того, на даний час рішення Мостиського районного суд Львівської області від 22.02.2022 року у справі № 448/416/21 не набрало законної сили, оскільки оскаржується в апеляційному порядку. Тому, відсутні підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат до набрання законної сили рішенням Мостиського районного суд Львівської області від 22.02.2022 року .
Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали, а також справ №343/1972/20 та №448/1284/20, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзивів на позовну заяву, відповідей на відзиви, додаткових пояснень, заяви про уточнення позовних вимог, відзиву на заяву, заяви про прийняття додаткового рішення, апеляційних скарг, відповіді на апеляційну скаргу, – колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з таких підстав.
       Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, 15, 22, 999, 1166, 1171, 1187, 1188, 1192, 1194, ЦК, 122, 124, КУпАП, 7, 9 Закону України «Про страхування», 3, 22, 22.1, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» задовольняючи позов, виходив з того, що 15 жовтня 2020 року о 14:45 год. на А/Д М-11 65 км+950 м сталась дорожньо-транспортна пригода за участю кількох транспортних засобів, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки «Volkswаgen Jetta», реєстр. номер НОМЕР_1 , власником якого є позивачка ОСОБА_1 . Постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 13.01.2021р. у справі №448/1284/20, водія ОСОБА_2 (відповідача по справі) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень. Зазначеною постановою судді встановлено наступне: 15 жовтня 2020 року о 14.45 год. на а/д М-11 65 км+950 м, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Renault Trafic», реєстр.номер НОМЕР_2 , при повороті ліворуч не переконався в безпечності маневру та не надав переваги в русі транспортному засобу – автомобілю марки «Mеrsedes-Benz Sprinter», реєстр. номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , чим створив аварійну ситуацію та змусив іншого учасника дорожнього руху різко змінити напрямок руху, що призвело до вчинення дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, судом зазначено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 009622 від 15.10.2020р., з якого відомо, що водій ОСОБА_2 , 15.10.2020 о 14.45 год. на А/Д М-11 65 км+950 м, керуючи транспортним засобом автомобілем марки – «Renault Trafic», реєстр.номер НОМЕР_2 , при повороті ліворуч не переконався в безпечності маневру та не надав переваги транспортному засобу – автомобілю марки «Mеrsedes-Benz Sprinte»r, реєстр.номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , чим створив аварійну ситуацію та змусив останнього різко змінити напрямок руху, що призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.10.2020 року о 14.45 год. на а/д М-11 Львів - Шегині 65 км+950 м, з якої вбачається, що внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали таких пошкоджень, зокрема: в автомобіля марки «Mеrsedes-Benz Sprinter», реєстр.номер НОМЕР_3 , пошкоджено передній бампер, капот, решітка радіатора, брівка передка, подушка безпеки водія, не відчиняється передня права дверка та ліва дверка, підсилювач бампера радіатора та кондиціонера, фари; в автомобілі марки «Volkswаgen Jetta», реєстр.номер НОМЕР_1 , пошкоджено бампер задній, кришку багажника, крило заднє, передній бампер, переднє праве крило, бампер передній з парктроніком, фару праву передню; в автомобілі марки «Hyundai Sonata», реєстр.номер НОМЕР_4 , пошкоджено задній бампер, заднє ліве крило, автомобіль заводиться, але не їде, кришку багажника; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 15.10.2020 року, який вказав, що він залишив припаркований автомобіль марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поряд з тротуаром на вул.Грушевського, 1, що в м.Мостиська (автодорога М-11 Львів-Шегині). За певний час повернувся, оскільки почув удар зіткнення автомобілів і побачив, що автомобіль марки «Mеrsedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в`їхав в задню частину автомобіля марки «Volkswаgen Jetta» і зупинився на частині тротуару; письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 15.10.2020 року, який вказав, що він припаркував свій автомобіль марки «Hyundai Sonata» реєстр.номер НОМЕР_4 біля будинку по вул.Грушевського, 1 і відійшов до магазину. Перебуваючи в приміщенні магазину почув від працівників такого про ДТП на вулиці та вийшов і побачив пошкодження свого автомобіля; відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що автомобіль марки «Renault Trafic», який рухається по зустрічній смузі руху відносно автомобіля «Mеrsedes-Benz Sprinter», зупиняється на обочині своєї смуги руху. В цей час на головну дорогу з другорядної вулиці виїжджає автомобіль марки «VOLKSWAGEN Transporter», тобто він перетнув смугу руху, де рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , закривши йому видимість, та виїхав на смугу руху, де був припаркований транспортний засіб «Renault Trafic», який в цей час різко починає маневр вліво, виїжджаючи при цьому на зустрічну смугу, та не переконавшись у безпеці такого маневру. В подальшому, щоб уникнути зіткнення з автомобілем марки «Renault Trafic», автомобіль марки «Mеrsedes-Benz Sprinter» під керуванням ОСОБА_3 виїжджає на тротуар, при цьому вїжджає в два інші транспортні засоби; постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020 року, з якої вбачається, що провадження по справі відносно водія ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.4 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з вчиненням дій в стані крайньої необхідності. Постанова судді Мостиського районного суду Львівської області від 13.01.2021р. у справі про адміністративне правопорушення №448/1284/20 не була оскаржена в апеляційному порядку та набрала законної сили 26.01.2021р. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 (транспортний засіб марки «Renault Trafic», державний номер НОМЕР_5 ) на момент ДТП була застрахована у відповідача по справі - ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №191136851. Постановою судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020 року у справі про адміністративне правопорушення №343/1972/20 провадження по справі відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.4 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з вчиненням дій в стані крайньої необхідності. Так, у даній постанові судом зазначено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№009621 від 15.10.2020р. складеного відносно ОСОБА_6 , слідує, що 15.10.2020 о 14.45 год. на А/Д М-11 65 км+950 м, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки – «Mеrsedes-Benz Sprinter», реєстр.номер НОМЕР_3 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, не дотримався безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «Volkswаgen Jetta», реєстр.номер НОМЕР_1 ,під керуванням ОСОБА_4 та транспортним засобом марки «Hyundai Sonata» реєстр.номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , чим порушив вимоги пунктів 1.5. 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальним збитками. При цьому, у даній постанові суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 хоч і передбачені ст.124 КУпАП, а саме, що він, порушивши Правила дорожнього руху, здійснив зіткнення з іншими транспортними засобами, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, однак, з огляду на встановлені обставини та правові положення, такі дії були обумовлені необхідністю уникнути лобового зіткнення з іншим автомобілем для усунення небезпеки, яка загрожувала йому та пасажирам його автомобіля, дана небезпека за вищевказаних обставин не могла бути усунута іншими засобами і заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода, так як у разі вчинення інших дій шкода могла бути завдана життю та здоров?ю громадян. Постанова судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020 року у справі про адміністративне правопорушення №343/1972/20 не була оскаржена в апеляційному порядку та набрала законної сили 29.12.2020р. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вказана постанова є обов`язковою в частині, що стосується вчинених ОСОБА_3 дій. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована в відповідача по справі АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР 8014909 від 01.08.2020р. Таким чином, у результаті зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Volkswаgen Jetta», реєстр.номер НОМЕР_1 , власником якого є позивачка ОСОБА_1 , зазнав механічних пошкоджень, внаслідок чого позивачці заподіяні матеріальні збитки. Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №31-D/78/7/1020 від 11.11.2020 року, яке було виконане ФОП ОСОБА_7 на підставі заявки 23946-1 від АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне), тобто на підставі заявки одного з відповідачів по справі, встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику майну «VolksWagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, внаслідок ДТП, складає 258 694, 35 грн. Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №45-R/79/7/1020 від 02.12.2020 року, яке було виконане ФОП ОСОБА_7 на підставі заявки 23946 ЗАЛ від АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне), встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу завданого власнику майну «VolksWagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, внаслідок ДТП, складає 202 213, 72 грн.; ринкова вартість пошкодженого майна «VolksWagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, внаслідок ДТП, складає 56480,63 грн. в т.ч. з ПДВ. Дане експертне дослідження проведено на підставі огляду транспортного засобу згідно протоколу №1 від 21.10.2020 року та протоколу огляду транспортного засобу №2 від 21.10.2020 року, тобто відразу після вчинення ДТП 15 жовтня 2020 року. Згідно Висновку експерта №235/21 судової автотоварознавчої експертизи від 15.03.2021 року, проведеною судовим експертом Романяк А.М. за заявою ОСОБА_1 та на підставі Акту огляду транспортного засобу №2296_R, ринкова вартість досліджуваного автомобіля марки «Volkswаgen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без врахування аварійних пошкоджень (до ДТП) в цінах на момент ДТП 15.10.2020 року становить 262998,00 грн. Вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки «Volkswаgen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на момент ДТП 15.10.2020 року становить 262998,00 грн. Вартість пошкодженого автомобіля марки «Volkswаgen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на момент ДТП 15.10.2020 року становить 61 271,60 грн. Згідно зазначеного висновку експерта, вартість необхідного відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ становить 201 726, 40 грн. Судом встановлено, що в зазначених експертних дослідженнях проведено фотозйомки пошкоджень транспортного засобу, які є ідентичними та не викликають сумнівів у їх об`єктивності. Одночасно, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу в проведених експертизах є подібною. В ході розгляду даної цивільної справи жоден із відповідачів не скористався своїм правом заявити клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи. 10.12.2020р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до відповідача - Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» із заявою про страхове відшкодування (справа 23946/09/2020/53 від 20.10.2020р.), однак отримала відмову в страховій виплаті в повному обсязі, яку відповідач мотивував тим, що провадження по справі про притягнення водія ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП постановою судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020р. закрито на підставі п.4 ст.247 КУпАП у зв`язку з вчиненням ним дій в стані крайньої необхідності; особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності. Відповідач у своїй відмові щодо виплати позивачці страхової виплати керувався п.32.1 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який передбачає наступне: страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Попов Д.І. оскаржував зазначену відмову відповідача у виплаті позивачці страхового відшкодування до відповідального за розгляд скарг - директора юридичного департаменту Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» Петрук В.П., однак за результати розгляду даної скарги було прийнято рішення про відповідність відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування вимогам чинного законодавства та про відсутність правових підстав для перегляду прийнятого відповідачем рішення з приводу звернення позивачки ОСОБА_1 про страхове відшкодування (справа 23946/09/2020/53 від 20.10.2020р.). До відповідача Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» позивачка ОСОБА_1 в позасудовому порядку не зверталася. Суд прийшов до висновку, що 15.10.2020р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю кількох транспортних засобів, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки «Volkswаgen Jetta», реєстр.номер НОМЕР_1 , власником якого є позивачка ОСОБА_1 . Суд погоджується з розміром завданої позивачці ОСОБА_1 шкоди, що визначений стороною позивача. Встановлено, що вартість необхідного відновлювального ремонту зазначеного автомобіля становить 201 726,40 грн. Зазначений розмір шкоди узгоджується з наявними в матеріалах справи висновками експертних досліджень, які є несуперечливими в сукупності і взаємозв`язку з іншими доказами. При цьому суд враховує те, що під час розгляду справи жодна із страхових компаній чи інших відповідачів по справі не надали суду інших письмових доказів на спростування доводів сторони позивача з приводу розміру заподіяної шкоди, як і не скористалися своїм правом заявити клопотання про призначення відповідних автотоварознавчих (додаткових та інших) експертиз в ході судового розгляду. Також зібраними у справі доказами, як вважає суд, підтверджено наявність вини обох водіїв ( ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ) у заподіянні автомобілю марки «Volkswаgen Jetta», пошкоджень. Враховуючи вище встановлені обставини справи, зокрема обставини, встановлені в ході розгляду справ про адміністративні правопорушення відносно водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проаналізовані у постановах суддів Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020р. та Мостиського районного суду Львівської області від 13.01.2021р., суд приходить до висновку про наявність винних дій та причинно-наслідкового зв`язку між діями та наслідками обох водіїв - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Враховуючи встановлені судом обставини, які мають істотне значення для відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце як наслідок дій водіїв кількох транспортних засобів, керуючись принципами верховенства права, справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку, що ступінь вини водія ОСОБА_3 у заподіянні майнової шкоди автомобілю марки «Volkswаgen Jetta», реєстр.номер НОМЕР_1 , власником якого є позивачка ОСОБА_1 , становить 10%, а водія ОСОБА_2 - 90%. Отже, пропорційно ступеню вини кожного водія, розмір шкоди, завданої позивачці ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_3 , як вважає суд, становить 20 172,64 грн. (201 726,40 грн. х 10 %), а розмір шкоди, завданої позивачці відповідачем ОСОБА_2 становить 181 553,76 грн. З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 , була застрахована у Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» згідно зазначеного вище полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР 8014909, то визначена сума завданих ОСОБА_3 збитків (20 172, 64 грн.) охоплюється лімітом відповідальності страховика та підлягає стягненню саме з нього – з відповідача Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС». Суд вважає, що сторона позивача хоч і зазначила ОСОБА_3 відповідачем у справі як одного із осіб (водіїв), що винні у настанні страхового випадку, однак у прохальній частині вірно визначила, що належним відповідачем, з якого підлягають стягненню заподіяні позивачці збитки у даному випадку є саме страховик – АТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», оскільки сума завданих винною особою збитків охоплюється лімітом відповідальності страховика. Щодо відшкодування позивачці шкоди, завданої відповідачем ОСОБА_2 , яка як визначено судом становить 181 553,76 грн., то суд враховує те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», однак у даному випадку розмір завданої шкоди перевищує ліміт страховика (за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн.). Відтак, у страховика (відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП») виник обов`язок з відшкодування позивачці ОСОБА_1 шкоди саме в розмірі 130 000 грн., а обсяг відповідальності страхувальника ОСОБА_2 обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (181 553, 76 грн. – 130 000 грн.) та становить 51 553, 76 грн. Оскільки за такі дії ОСОБА_3 настає цивільно-правова відповідальність, то п.32.1. ст.32 Закону не застосовується та жодних обмежень щодо відшкодування завданих збитків у даному випадку немає. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність постанови суду при притягнення водія до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП не є підставою для звільнення його від обов`язку відшкодувати шкоду.Крім того, суд не приймає до уваги доводів відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з приводу не звернення позивачки ОСОБА_1 до них як до страховика ОСОБА_2 , оскільки попереднє звернення безпосередньо до страховика з відповідною заявою не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15).
Із змісту оскаржуваного додаткового рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 12, 13, 76-81, 133-141, 258, 259, 264, 265, 268, 270, 352, 354 ЦПК України тазадовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, виходив з того, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 22.02.2022р. задоволено позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, а саме ухвалено: стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_1 130 000 гривень завданої шкоди; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 51 553 гривні 76 коп. завданої шкоди; стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь ОСОБА_1 20 172 гривні 64 коп. завданої шкоди; стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_1 1299 гривень 95 коп. сплаченого судового збору; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 515 (п`ятсот п`ятнадцять) гривень 62 коп. сплаченого судового збору; стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь ОСОБА_1 201 (двісті одну) гривню 73 коп. сплаченого судового збору. У ході судового розгляду справи, зокрема до закінчення судових дебатів, представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Попов Д.І. заявив клопотання про те, що докази фактичних судових витрат, що понесені позивачкою, надасть після ухвалення рішення з дотриманням строку, визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України. У визначений законом строк представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Попов Д.І. подав заяву про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути з відповідачів в користь позивачки ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 34 200 грн., а також витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 2500 грн. До зазначеної заяви додано докази понесених позивачкою судових витрат: копію договору про надання правової допомоги №30/12-1 ПД від 30.12.2020р., у тексті якого наявні умови (пункти) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, зокрема передбачено, що оплата адвокату проводиться у відповідності до виконаних доручень з розрахунку 900 грн. година роботи (надання правової допомоги); копію додатку №30/12-2 ПД до вказаного договору №30/12-1 ПД від 30.12.2020р про продовження терміну його дії; копію акту виконаних робіт з правничої допомоги №1 від 24.02.2022р. з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; розписку про отримання адвокатом від позивачки ОСОБА_1 коштів в сумі 34 200 грн. згідно підписаного сторонами акту №1 від 24.02.2022р. для зарахування на розрахунковий рахунок адвоката; копії адвокатських запитів від 31.12.2020р. та від 22.09.2021р., копію заяви про видачу копії постанови Мостиського районного суду Львівської області від 13.01.2021р. у справі ЄУН448/1284/20. В подальшому стороною позивача ще додано квитанцію від 09.03.2022р. про зарахування коштів згідно призначення: на оплату правничої допомоги згідно акту №1 від 24.02.2022р. до Договору №30/12-1 ПД від 30.12.2020р., отриманих попередньо адвокатом від позивачки ОСОБА_1 згідно розписки від 24.02.2022р. (тобто у перший день введеного в Україні військового стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації відносно України, що відповідно зумовило введення 24.02.2022р. додаткових обмежень щодо проведення відповідних оплат через банківські установи). Суд вважає недоведеною у даному випадку неспівмірність витрат на правничу допомогу, на яку покликався представник відповідача Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» у клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки розмір понесених витрат на правничу допомогу, визначений стороною позивача, встановлено згідно з умовами Договору про надання правової допомоги, зокрема з урахуванням ставки адвокатського гонорару за годину роботи, який визначено у п.4 Договору та який відповідно не перевищує рекомендованих мінімальних ставок такого адвокатського гонорару і на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена; зазначений розмір витрат позивачки на правничу допомогу фактично узгоджується з попереднім орієнтовним розрахунком суми судових витрат, про який сторона позивача зазначала ще при зверненні до суду з даним позовом. Суд прийшов до висновку, що дослідивши матеріали справи, зокрема, надані стороною позивача документи, суд приходить до висновку, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим наявні правові підстави для ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених позивачкою ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 34 200 грн. та витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 2500 грн. Відтак, з урахуванням загальної ціни позову, розміру задоволених позовних вимог щодо кожного з відповідачів по справі та розміру понесених позивачкою витрат на правничу професійну допомогу і витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи, суд приходить до висновку, що з відповідача - Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь позивачки ОСОБА_1 підлягають стягненню такі витрати в розмірі 10% від сплаченої нею суми, що відповідно становить 3420 грн. витрат на професійну правничу допомогу (34200грн.х10%) та 250 грн. витрат, пов`язаних із проведенням експертизи (2500грн.х10%), а всього 3670 гривень. Решта 90% понесених позивачкою судових витрат (тобто 30 780 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2250 грн. витрат, пов`язаних із проведенням експертизи) підлягає стягненню з відповідачів Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ОСОБА_2 відповідно, в співвідношенні 71,60% та 28,40%, зокрема: 22 038, 48 грн. витрат на професійну правничу допомогу (30780грн.х71,60%) та 1611 грн. витрат, пов`язаних із проведенням експертизи (2250грн.х71,60%), а всього 23 649, 48 грн. – необхідно стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»; 8741,52 грн. витрат на професійну правничу допомогу (30780грн.х28,40%) та 639 грн. витрат, пов`язаних із проведенням експертизи (2250грн.х28,40%), а всього 9380, 52 грн. – слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 .
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду в рішенні та додатковому рішенні, в оскаржуваній частині, вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
Адвокат Попов Д.І. в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», ОСОБА_3 , у якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:
- стягнути з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь позивачки ОСОБА_1 130 000 грн. завданої шкоди;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 51 553,76 грн. завданої шкоди;
- стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь позивачки ОСОБА_1 20172,64 грн. завданої шкоди.
В обґрунтування позову покликався та не, що 15 жовтня 2020 року о 14:45 год. на А/Д М-11 65 км+950 м сталась дорожньо-транспортна пригода за участю кількох транспортних засобів, постановою Мостиського районного суду Львівської області від 13.01.2021 року у справі №448/1284/20 відповідача ОСОБА_2  визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП. Зокрема, згаданою постановою судді встановлено, що 15 жовтня 2020 року о 14.45 год. на а/д М-11 65 км+950 м, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Renault Trafic», при повороті ліворуч не переконався в безпечності маневру та не надав переваги в русі транспортному засобу автомобілю марки «Mеrsedes-Benz Sprinter» під керуванням водія ОСОБА_3 , чим створив аварійну ситуацію та змусив іншого учасника дорожнього руху різко змінити напрямок руху, що призвело до вчинення дорожньо-транспортної пригоди з іншими транспортними засобами. У тій же постанові судді зазначено, що вина відповідача ОСОБА_2  у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, з якої вбачається, що внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали таких пошкоджень, зокрема: в автомобілі марки «Volkswаgen Jetta», реєстр. номер НОМЕР_1 , пошкоджено: бампер задній, кришку багажника, крило заднє, передній бампер, переднє праве крило, бампер передній з парктроніком, фару праву передню. Вказує, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Зазначає, що у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 009621 від 15.10.2020 року, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Mеrsedes-Benz Sprinter», був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, не дотримався безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «Volkswаgen Jetta» та транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», чим порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками та пошкоджено дерево. При цьому, одним з транспортних засобів, що був пошкоджений ОСОБА_3 – є автомобіль марки «Volkswаgen Jetta» номерний знак НОМЕР_1 , (2012 року випуску, кузов № НОМЕР_6 ), який на праві власності належить саме позивачці ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням. Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020 року провадження по справі відносно водія ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.4 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з вчиненням дій в стані крайньої необхідності, у даній постанові суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 хоч і передбачені ст.124 КУпАП, однак, з огляду на встановлені обставини та правові положення, суд вважав, що такі дії обумовлені необхідністю уникнути лобового зіткнення з іншим автомобілем для усунення небезпеки, яка загрожувала йому та пасажирам його автомобіля, дана небезпека за вищевказаних обставин не могла бути усунута іншими засобами і заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода, так як у разі вчинення інших дій шкода могла бути завдана життю та здоров?ю громадян. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3  на час ДТП була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8014909. Стверджує, що згідно з Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №45-R/79/7/1020 від 02.12.2020 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, який завдано власнику майна – транспортного засобу марки «Volkswаgen Jetta», номерний знак  НОМЕР_1 (2012 року випуску, кузов №  НОМЕР_6 ) внаслідок ДТП складає 202 213,72 грн. Ринкова вартість пошкодженого майна складає 56 480,63 грн. Згідно з Висновком судової автотоварознавчої експертизи №235/21 від 15.03.2021 року, проведеною за заявою ОСОБА_1  (експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України), ринкова вартість досліджуваного автомобіля марки «Volkswаgen Jetta», реєстраційний номер  НОМЕР_1 , без врахування аварійних пошкоджень (до ДТП) в цінах на момент ДТП 15.10.2020 року становить 262 998,00 грн. Вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки «Volkswаgen Jetta», реєстраційний номер  НОМЕР_1 , станом на момент ДТП 15.10.2020 року становить 262 998,00 грн. Вартість пошкодженого автомобіля марки «Volkswаgen Jetta», реєстраційний номер  НОМЕР_1 , станом на момент ДТП 15.10.2020 року становить 61 271,60 грн. У Висновку судової автотоварознавчої експертизи №235/21 від 15.03.2021 року також зазначено, що вартість необхідного відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ становить 201 726,40 грн. Таким чином, додаткове збільшення ринкової вартості КТЗ виходячи з його комплектності, укомплектованості, пошкоджень, відновлення і оновлення складових автомобіля становить 201 726,40 грн. Покликається на те, що 10.12.2020 року позивачка  ОСОБА_1  звернулась до відповідача ПАТ «СГ`ТАС» із заявою про страхове відшкодування (справа №23946/09/2020/53 від 20.10.2020 року). Однак, згідно відповіді від 29.12.2020 року за №21633/9120 їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020 року провадження по справі про притягнення  ОСОБА_3  до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, закрито на підставі п.4 ст.247 КУпАП у зв`язку з вчиненням дій в стані крайньої необхідності; з покликанням на статтю 17 КУпАП та пункт 32.1 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що в АТ «СГ «ТАС» не має підстав для виконання своїх зобов`язань. Таку відмову у виплаті страхового відшкодування було оскаржено в досудовому порядку до директора юридичного департаменту АТ «СГ«ТАС» ОСОБА_9 , проте листом від 15.02.2021 року за №00428/0121 такий надав відповідь про правомірність прийнятого рішення щодо відмови позивачці у виплаті страхового відшкодування. Також зазначає, що сторона позивача не зверталася до відповідача – ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про виплату страхового відшкодування в досудовому порядку, оскільки Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування. Особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика чи звернутися безпосередньо до суду. Вважає, що у дорожній обстановці, яка склалася, причиною виникнення ДТП, а саме зіткнення автомобіля марки «Mеrsedes-Benz Sprinter» (під керуванням водія  ОСОБА_3 ) з автомобілем марки «Volkswаgen Jetta» (належного позивачці по справі), є створення аварійної обстановки водієм автомобіля марки «Renault Trafic» - відповідачем ОСОБА_2 , тобто вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП. З урахуванням встановлених постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020 року та постановою Мостиського районного суду Львівської області від 13.01.2021 року обставин справи, стверджує про наявність винних дій та причинно-наслідкового зв`язку між діями та наслідками обох водіїв. З урахуванням встановлених у справі обставин, які мають істотне значення для відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце як наслідок дій водіїв двох транспортних засобів ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 , враховуючи, що саме водій ОСОБА_2 , порушивши вимоги п.10.1 ПДР України, створив своїми діями небезпеку для руху водію  ОСОБА_3 , що призвела до виникнення дорожньо-транспортної пригоди і пошкодження транспортних засобів, зокрема транспортного засобу, що перебуває у власності позивачки ОСОБА_1 , вважає, що ступінь вини водія ОСОБА_2 у заподіянні майнової шкоди автомобілю марки «Volkswаgen Jetta», становить 90%, а водія  ОСОБА_3 становить - 10%. Відтак, розмір завданої ОСОБА_2 шкоди становить - 181 553,76 грн., а ОСОБА_6 - 20 172,64 грн. З урахуванням тієї обставини, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», вважає, що саме остання повинна виплатити позивачці ОСОБА_1 страхове відшкодування в межах страхової суми (без врахування франшизи), а саме 128 000,00 грн. При цьому звернення безпосередньо до страховика з відповідною заявою не є обов`язковим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15). Решта коштів в розмірі 53 553,76 грн. підлягає стягненню безпосередньо з відповідача ОСОБА_2 . Відповідно, з урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована ПАТ «СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8014909, то визначена сума завданих ОСОБА_6 збитків (20 172,64 грн.) охоплюється лімітом відповідальності страховика ПАТ «СГ`ТАС».
Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, – 15 жовтня 2020 року о 14:45 год. на А/Д М-11 65 км+950 м сталась дорожньо-транспортна пригода за участю кількох транспортних засобів, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки «Volkswаgen Jetta», реєстр.номер НОМЕР_1 , власником якого є позивачка ОСОБА_1 .
Постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 13.01.2021р. у справі №448/1284/20, водія ОСОБА_2 (відповідача по справі) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
У вказаній постанові встановлено, що 15 жовтня 2020 року о 14.45 год. на а/д М-11 65 км+950 м, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Renault Trafic», реєстр.номер НОМЕР_2 , при повороті ліворуч не переконався в безпечності маневру та не надав переваги в русі транспортному засобу – автомобілю марки «Mеrsedes-Benz Sprinter», реєстр. номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , чим створив аварійну ситуацію та змусив іншого учасника дорожнього руху різко змінити напрямок руху, що призвело до вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
При цьому, судом зазначено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 009622 від 15.10.2020р., з якого відомо, що водій ОСОБА_2 , 15.10.2020 о 14.45 год. на А/Д М-11 65 км+950 м, керуючи транспортним засобом автомобілем марки – «Renault Trafic», реєстр.номер НОМЕР_2 , при повороті ліворуч не переконався в безпечності маневру та не надав переваги транспортному засобу – автомобілю марки «Mеrsedes-Benz Sprinte»r, реєстр.номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , чим створив аварійну ситуацію та змусив останнього різко змінити напрямок руху, що призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.10.2020 року о 14.45 год. на а/д М-11 Львів - Шегині 65 км+950 м, з якої вбачається, що внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали таких пошкоджень, зокрема: в автомобіля марки «Mеrsedes-Benz Sprinter», реєстр.номер НОМЕР_3 , пошкоджено передній бампер, капот, решітка радіатора, брівка передка, подушка безпеки водія, не відчиняється передня права дверка та ліва дверка, підсилювач бампера радіатора та кондиціонера, фари; в автомобілі марки «Volkswаgen Jetta», реєстр.номер НОМЕР_1 , пошкоджено бампер задній, кришку багажника, крило заднє, передній бампер, переднє праве крило, бампер передній з парктроніком, фару праву передню; в автомобілі марки «Hyundai Sonata», реєстр.номер НОМЕР_4 , пошкоджено задній бампер, заднє ліве крило, автомобіль заводиться, але не їде, кришку багажника; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 15.10.2020 року, який вказав, що він залишив припаркований автомобіль марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поряд з тротуаром на вул.Грушевського, 1, що в м.Мостиська (автодорога М-11 Львів-Шегині). За певний час повернувся, оскільки почув удар зіткнення автомобілів і побачив, що автомобіль марки «Mеrsedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в`їхав в задню частину автомобіля марки «Volkswаgen Jetta» і зупинився на частині тротуару; письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 15.10.2020 року, який вказав, що він припаркував свій автомобіль марки «Hyundai Sonata» реєстр.номер НОМЕР_4 біля будинку по вул.Грушевського, 1 і відійшов до магазину. Перебуваючи в приміщенні магазину почув від працівників такого про ДТП на вулиці та вийшов і побачив пошкодження свого автомобіля; відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що автомобіль марки «Renault Trafic», який рухається по зустрічній смузі руху відносно автомобіля «Mеrsedes-Benz Sprinter», зупиняється на обочині своєї смуги руху. В цей час на головну дорогу з другорядної вулиці виїжджає автомобіль марки «VOLKSWAGEN Transporter», тобто він перетнув смугу руху, де рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , закривши йому видимість, та виїхав на смугу руху, де був припаркований транспортний засіб «Renault Trafic», який в цей час різко починає маневр вліво, виїжджаючи при цьому на зустрічну смугу, та не переконавшись у безпеці такого маневру. В подальшому, щоб уникнути зіткнення з автомобілем марки «Renault Trafic», автомобіль марки «Mеrsedes-Benz Sprinter» під керуванням ОСОБА_3 виїжджає на тротуар, при цьому вїжджає в два інші транспортні засоби; постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020 року, з якої вбачається, що провадження по справі відносно водія ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.4 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з вчиненням дій в стані крайньої необхідності.
Постанова судді Мостиського районного суду Львівської області від 13.01.2021р. у справі про адміністративне правопорушення №448/1284/20 не була оскаржена в апеляційному порядку та набрала законної сили 26.01.2021р.
Судом першої іншої інстанції правильно встановлено, що відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вказана постанова є обов`язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем ОСОБА_2 дій, тому вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення не підлягає доказуванню.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 (транспортний засіб марки «Renault Trafic», державний номер НОМЕР_5 ) на момент ДТП була застрахована у відповідача по справі – ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №191136851.
Постановою судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020 року у справі про адміністративне правопорушення №343/1972/20 провадження по справі відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.4 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з вчиненням дій в стані крайньої необхідності.
Так, у даній постанові судом зазначено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№009621 від 15.10.2020р. складеного відносно ОСОБА_6 , слідує, що 15.10.2020 о 14.45 год. на А/Д М-11 65 км+950 м, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки – «Mеrsedes-Benz Sprinter», реєстр.номер НОМЕР_3 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, не дотримався безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «Volkswаgen Jetta», реєстр.номер НОМЕР_1 ,під керуванням ОСОБА_4 та транспортним засобом марки «Hyundai Sonata» реєстр.номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , чим порушив вимоги пунктів 1.5. 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальним збитками.
При цьому, у даній постанові суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 хоч і передбачені ст.124 КУпАП, а саме, що він, порушивши Правила дорожнього руху, здійснив зіткнення з іншими транспортними засобами, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, однак, з огляду на встановлені обставини та правові положення, такі дії були обумовлені необхідністю уникнути лобового зіткнення з іншим автомобілем для усунення небезпеки, яка загрожувала йому та пасажирам його автомобіля, дана небезпека за вищевказаних обставин не могла бути усунута іншими засобами і заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода, так як у разі вчинення інших дій шкода могла бути завдана життю та здоров?ю громадян.
Постанова судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020 року у справі про адміністративне правопорушення №343/1972/20 не була оскаржена в апеляційному порядку та набрала законної сили 29.12.2020р. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вказана постанова є обов`язковою в частині, що стосується вчинених ОСОБА_3 дій.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована в відповідача по справі АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР 8014909 від 01.08.2020р.
Таким чином, у результаті зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Volkswаgen Jetta», реєстр.номер НОМЕР_1 , власником якого є позивачка ОСОБА_1 , зазнав механічних пошкоджень, внаслідок чого позивачці заподіяні матеріальні збитки.
Висновком експертного авто-товарознавчого дослідження №31-D/78/7/1020 від 11.11.2020 року, яке було виконане ФОП ОСОБА_7 на підставі заявки 23946-1 від АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне), тобто на підставі заявки одного з відповідачів по справі, встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику майну «VolksWagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, внаслідок ДТП, складає 258 694, 35 грн.
Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №45-R/79/7/1020 від 02.12.2020 року, яке було виконане ФОП ОСОБА_7 на підставі заявки 23946 ЗАЛ від АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне), встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу завданого власнику майну «VolksWagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, внаслідок ДТП, складає 202 213, 72 грн.; ринкова вартість пошкодженого майна «VolksWagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, внаслідок ДТП, складає 56480,63 грн. в т.ч. з ПДВ.
Дане експертне дослідження проведено на підставі огляду транспортного засобу згідно протоколу №1 від 21.10.2020 року та протоколу огляду транспортного засобу №2 від 21.10.2020 року, тобто відразу після вчинення ДТП 15 жовтня 2020 року.
Згідно Висновку експерта №235/21 судової автотоварознавчої експертизи від 15.03.2021 року, проведеною судовим експертом Романяк А.М. за заявою ОСОБА_1 та на підставі Акту огляду транспортного засобу №2296_R, ринкова вартість досліджуваного автомобіля марки «Volkswаgen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без врахування аварійних пошкоджень (до ДТП) в цінах на момент ДТП 15.10.2020 року становить 262998,00 грн. Вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки «Volkswаgen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на момент ДТП 15.10.2020 року становить 262998,00 грн. Вартість пошкодженого автомобіля марки «Volkswаgen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на момент ДТП 15.10.2020 року становить 61 271,60 грн.
Згідно зазначеного висновку експерта, вартість необхідного відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ становить 201 726, 40 грн.
Судом правильно встановлено, що в зазначених експертних дослідженнях проведено фотозйомки пошкоджень транспортного засобу, які є ідентичними та не викликають сумнівів у їх об`єктивності. Одночасно, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу в проведених експертизах є подібною. В ході розгляду даної цивільної справи жоден із відповідачів не скористався своїм правом заявити клопотання про призначення авто-товарознавчої експертизи. Своїх експертних висновків відповідачі не надали. Отже доводи про неналежність та недопустимість вказаних доказів слід вважати голослівними та нічим не підтвердженими.
10.12.2020р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до відповідача – Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» із заявою про страхове відшкодування (справа 23946/09/2020/53 від 20.10.2020р.), однак отримала відмову в страховій виплаті в повному обсязі, яку відповідач мотивував тим, що провадження по справі про притягнення водія ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП постановою судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020р. закрито на підставі п.4 ст.247 КУпАП у зв`язку з вчиненням ним дій в стані крайньої необхідності; особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності. Відповідач у своїй відмові щодо виплати позивачці страхової виплати керувався п.32.1 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який передбачає наступне: страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.
Представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Попов Д.І. оскаржував зазначену відмову відповідача у виплаті позивачці страхового відшкодування до відповідального за розгляд скарг – директора юридичного департаменту Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» Петрук В.П., однак за результати розгляду даної скарги було прийнято рішення про відповідність відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування вимогам чинного законодавства та про відсутність правових підстав для перегляду прийнятого відповідачем рішення з приводу звернення позивачки ОСОБА_1 про страхове відшкодування (справа 23946/09/2020/53 від 20.10.2020р.).
До відповідача Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» позивачка ОСОБА_1 в позасудовому порядку не зверталася.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц, відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).
Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що власник автомобіля який постраждав внаслідок ДТП може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Враховуючи викладене, ПрАТ «УСК «Княжа Віжнна Іншуранс Груп» у силу вимог Закону № 1961-IV та договору має відшкодувати завдану шкоду у межах суми страхового відшкодування, як страховик особи, яка завдала шкоду.
Зважаючи на наведене, судом першої інстанції правильно вказано, що визначена вартість необхідного відновлювального ремонту автомобіля узгоджується з наявними в матеріалах справи висновками експертних досліджень, які не є суперечливими в сукупності і взаємозв`язку з іншими доказами.
При цьому суд правильно враховував те, що під час розгляду справи жодна із страхових компаній чи інших відповідачів по справі не надали суду інших письмових доказів на спростування доводів сторони позивача з приводу розміру заподіяної шкоди, як і не скористалися своїм правом заявити клопотання про призначення відповідних авто-товарознавчих (додаткових та інших) експертиз в ході судового розгляду.
Також зібраними у справі доказами, як правильно вважає суд першої інстанції, підтверджено наявність вини обох водіїв ( ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ) у заподіянні автомобілю марки «Volkswаgen Jetta», пошкоджень.
Отже, за наявності вини двох водіїв ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) розмір відшкодування суд визначає у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Судом першої інстанції правильно враховано як ситуацію, що виникла на дорозі за участю зазначених автомобілів, так і те, що у дорожній обстановці, яка склалася, основною причиною виникнення ДТП, а саме зіткнення автомобіля марки «Mеrsedes-Benz Sprinter» (під керуванням водія ОСОБА_3 ) з автомобілем марки «Volkswаgen Jetta» (належного позивачці по справі) та у заподіянні пошкоджень майна позивачки, – є створення аварійної обстановки водієм автомобіля марки «Renault Trafic» (відповідачем ОСОБА_2 ), тобто вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, які мають істотне значення для відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце як наслідок дій водіїв кількох транспортних засобів, керуючись принципами верховенства права, справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов правильного висновку, що ступінь вини водія ОСОБА_3 у заподіянні майнової шкоди автомобілю марки «Volkswаgen Jetta», реєстр. номер НОМЕР_1 , власником якого є позивачка ОСОБА_1 , становить – 10%, а водія ОСОБА_2 – 90%. Доводи ж апелянта про рівну відповідальність водіїв, що спричинили шкоду позивачі, зважаючи на причину настання ДТП, а саме неправомірну поведінку ОСОБА_2 та вже похідні від цього дії ОСОБА_3 , – слід вважати безпідставними. 
Отже, пропорційно ступеню вини кожного водія, розмір шкоди, завданої позивачці ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_3 становить 20 172,64 грн. (201 726,40 грн. х 10 %), а розмір шкоди, завданої позивачці відповідачем ОСОБА_2 становить 181 553,76 грн.
Щодо відшкодування позивачці шкоди, завданої відповідачем ОСОБА_2 , яка як визначено судом становить 181 553,76 грн., то суд правильно врахував те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», однак у даному випадку розмір завданої шкоди перевищує ліміт страховика (за шкоду, заподіяну майну – 130 000 грн.). Відтак, у страховика (відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП») виник обов`язок з відшкодування позивачці ОСОБА_1 шкоди саме в розмірі 130 000 грн., а обсяг відповідальності страхувальника ОСОБА_2 обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (181 553, 76 грн. – 130 000 грн.) та становить 51 553, 76 грн.
Також, суд правильно вказав, що відсутність постанови суду при притягнення водія до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП не є підставою для звільнення його від обов`язку відшкодувати шкоду. А саме, як вбачається із встановлених обставин справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 : «…водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом… створив аварійну ситуацію та змусив іншого учасника дорожнього руху різко змінити напрямок руху, що призвело до вчинення дорожньо-транспортної пригоди…».
Також, судом першої інстанції правильно не взято до уваги доводи відповідача ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з приводу не звернення позивачки ОСОБА_1 до них як до страховика ОСОБА_2 , оскільки попереднє звернення безпосередньо до страховика з відповідною заявою не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15).
Щодо оскарження додаткового рішення слід вказати таке.
27.02.2022р. до суду надійшла заява від представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Попова Д.І. про прийняття додаткового рішення (про розподіл судових витрат), в якій такий просить стягнути з відповідачів в користь позивачки ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 34 200 грн., а також витрати за проведення судової авто-товарознавчої експертизи в розмірі 2500 грн.
Судом встановлено, що у ході судового розгляду справи, зокрема до закінчення судових дебатів, представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Попов Д.І. заявив клопотання про те, що докази фактичних судових витрат, що понесені позивачкою, надасть після ухвалення рішення з дотриманням строку, визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України.
У визначений законом строк представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Попов Д.І. подав заяву про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути з відповідачів в користь позивачки ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 34 200 грн., а також витрати за проведення судової авто-товарознавчої експертизи в розмірі 2500 грн. 
До зазначеної заяви додано докази понесених позивачкою судових витрат: копію договору про надання правової допомоги №30/12-1 ПД від 30.12.2020р., у тексті якого наявні умови (пункти) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, зокрема передбачено, що оплата адвокату проводиться у відповідності до виконаних доручень з розрахунку 900 грн. година роботи (надання правової допомоги); копію додатку №30/12-2 ПД до вказаного договору №30/12-1 ПД від 30.12.2020р про продовження терміну його дії; копію акту виконаних робіт з правничої допомоги №1 від 24.02.2022р. з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; розписку про отримання адвокатом від позивачки ОСОБА_1 коштів в сумі 34 200 грн. згідно підписаного сторонами акту №1 від 24.02.2022р. для зарахування на розрахунковий рахунок адвоката; копії адвокатських запитів від 31.12.2020р. та від 22.09.2021р., копію заяви про видачу копії постанови Мостиського районного суду Львівської області від 13.01.2021р. у справі ЄУН448/1284/20.
В подальшому стороною позивача ще додано квитанцію від 09.03.2022р. про зарахування коштів згідно призначення: на оплату правничої допомоги згідно акту №1 від 24.02.2022р. до Договору №30/12-1 ПД від 30.12.2020р., отриманих попередньо адвокатом від позивачки ОСОБА_1 згідно розписки від 24.02.2022р. (тобто у перший день введеного в Україні військового стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації відносно України, що відповідно зумовило введення 24.02.2022р. додаткових обмежень щодо проведення відповідних оплат через банківські установи).
Судом першої інстанції правильно встановлено, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката є документально підтвердженим та доведеним, такий є співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.
Також в матеріалах цивільної справи міститься квитанція від 16.03.2021р. про оплату позивачкою ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 2500 грн. за проведення авто-товарознавчої експертизи автомобіля марки «Volkswаgen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Зважаючи на вказане, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим наявні правові підстави для ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених позивачкою ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 34 200 грн. та витрат за проведення судової авто-товарознавчої експертизи в розмірі 2500 грн.
Враховуючи вказане, судом першої інстанції правильно стягнуто судові витрати з урахуванням загальної ціни позову, розміру задоволених позовних вимог щодо кожного з відповідачів по справі та розміру понесених позивачкою витрат на правничу професійну допомогу і витрат за проведення судової авто-товарознавчої експертизи.
Враховуючи вказане доводи апеляційних скарг слід визнати безпідставними та самі скарги слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції та додаткове рішення слід залишити без змін, як такі, що відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 
п о с т а н о в и л а :
апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» – залишити без задоволення.
       Рішення Мостиського районного суду Львівської області від 22 лютого 2022 року та додаткове рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03 травня 2022 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

       Повний текст постанови складено 18 травня 2023 року.

       Головуючий :                  Я.А. Левик

        Судді:                 Н.П. Крайник 

                                М.М. Шандра