Постанова
Іменем  України 
 
17 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 202/35011/13
провадження № 61-5905св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,
 
учасники справи:
 
позивач (стягувач) -акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідачі (боржники): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року в складі судді Мачуського О. М. та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2022 року в складі колегії суддів: Петешенкової М. Ю., Городничої В. С., Лаченкової О. В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заяви 
У лютому 2022 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 202/35011/13-ц та поновлення строку для пред'явлення його до виконання.
Заява мотивована тим, що 09 лютого 2016 року представником АТ КБ «ПриватБанк» отримано виконавчий лист у справі № 202/35011/13-ц, однак у зв'язку з дією Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» виконавчий лист до виконання не пред'являвся, внаслідок чого пропущений строк для пред'явлення його до виконання. Крім того, під час передачі виконавчого листа в справі № 202/35011/13-ц з одного структурного підрозділу до іншого його було втрачено.
АТ КБ «ПриватБанк»просило видати дублікат виконавчого листа в справі № 202/35011/13-ц та поновити строк для пред'явлення його до виконання. 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанції
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2022 року, у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання відмовлено.
Судові рішення мотивовані тим, що тривала бездіяльність стягувача не може бути визнана судом об'єктивною причиною для поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання. АТ КБ «ПриватБанк» з часу отримання виконавчого листа (09 лютого 2016 року) по дату закінчення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання (29 грудня 2018 року) не було вчинено жодної дії щодо реалізації свого права на виконання судового рішення. Крім того, стягувач як після 29 грудня 2018 року, так і після спливу строку дії заборони, встановленої Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не вчиняв жодних дій, спрямованих на реалізацію судового рішення. У зв'язку з відмовою у поновленні пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання також було відмовлено і в задоволенні вимоги про видачу дубліката виконавчого листа.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
01 липня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» надіслало на електронну пошту Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просило скасувати ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2022 року та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа.
Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій не було досліджено обставин справи, а також не було враховано практику Верховного Суду щодо видачі дубліката виконавчого листа при його втраті.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2022 року в частині поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.
Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2022 року в частині видачі дубліката виконавчого документа, витребувано цивільну справу № 202/35011/13-ц з суду першої інстанції.
27 вересня 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Іваненкова Н. М. надіслала відзив на касаційну скаргу, у якому просила залишити її без задоволення.
Інші учасники справи у встановлений судом строк відзивів не подали.
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судами встановлено, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року скасовано рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2015 року про відмову у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвалено нове рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 08 листопада 2007 року № DNI0GA00000152 в розмірі 196 998, 52 доларів США звернено стягнення на належну на праві приватної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 .
Представником АТ КБ «ПриватБанк» 09 лютого 2016 року отримано виконавчий лист у вказаній справі.
Згідно з відповіддю Індустріального відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 27 січня 2022 року виконавчі листи в справі № 202/35011/13-ц до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на примусове стягнення до відділу не надходили. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла станом на час набрання рішенням Апеляційного судуДніпропетровської області від 29 грудня 2015 рокузаконної сили, строк пред'явлення рішення суду до виконання складав один рік.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, згідно з пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Отже, відповідно до положень статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла під час розгляду заяви в судах першої та апеляційної інстанцій, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.
Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналіз підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України дає підстави для висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв'язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.
У постанові від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред'явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Також  Верховний  Суд  вказав  у  постанові  від  19  квітня 2021 року в справі № 2-1316/285/11, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
З огляду на викладене, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, та звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого листа до виконання.
Так як у справі, що переглядається, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання сплив і суд його не поновив, суди першої та апеляційної інстанцій за результатами розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого документа дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні цієї заяви.
Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень в частині відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листане впливають та зводяться до переоцінки доказів у справі, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Крім того, колегія суддів наголошує, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій переглядаються в касаційному порядку лише в частині відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 рокута постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2022 року в частині поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. За таких обставин доводи АТ КБ «ПриватБанк» стосовно необґрунтованості оскаржуваних судових рішень в частині поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання Верховний Суд не аналізує.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення, а ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2022 року в частині відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа залишити без змін.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2022 року в частині відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листазалишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун