ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" квітня 2023 р.                                                                     Справа №921/31/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді                                                                                Т.Б. Бонк, 
суддів                                                                                                    С.М. Бойко, 
                                                                                                    Г.Г. Якімець,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю “ВЕСТ СОЛІДІТІ ТРАНС” від 24.02.2023 (вх. суду від 24.02.2023 №01-05/557/22)
на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від  20.02.2023 (суддя Хома С.О., м.Тернопіль)  про повернення зустрічної позовної заяви
у справі №921/31/23
за позовом: Приватного підприємства “Укрінтерпостача”, Миколаївська область, Вознесенський район, с. Трикратне, 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Вест солідіті транс”, м. Тернопіль, 
про: стягнення з 59    400,72грн заборгованості                                                                                                                                  ВСТАНОВИВ:

          У грудні 2022року  ПП «Укрінтерпостача» звернулося до Господарського суду Тернопільської області з  позовом до ТОВ «Вест солідіті транс» про стягнення з 59  400,72грн  заборгованості.
          Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем (замовником) своїх зобов`язань в частині оплати наданих позивачем (перевізником) послуг згідно з  договором №08/02/2022 УП/ВСТ про надання послуг  з перевезення вантажів від 08.02.2022.

          Ухвалою Господарського суду Тернопільської області  від 03.02.2023  відкрито провадження у справі №921/31/23 за  позовом ПП «Укрінтерпостача».

           14.02.2023 ТОВ «ВЕСТ СОЛІДІТІ ТРАНС» звернулось до суду з зустрічним позовом, в якому просив  стягнути з ПП «Укрінтерпостача» 53 658 грн   збитків за договором перевезення.
          Вимоги зустрічного позову обгрунтовані тим, що на підставі договору № 08/02/2022  від 08.02.2022 ПП «Укрінтерпостача» (перевізник) надало ТОВ «ВЕСТ СОЛІДІТІ ТРАНС» (замовнику)  послуги перевезення вантажу за маршрутом с. Трикратне, Вознесенський район Миколаївська область - Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Сухомлинська, 58 транспортним засобом ДАФ д.н.з.   НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1 ).  Під час надання послуг перевезення водій ПП «Укрінтерпостача», рухаючись заднім ходом на агромайданчику, де відбулось завантаження в с. Трикратне, вул. Комарова, 6, здійснив наїзд на перешкоду (електроопору №10), яка впала та пошкодила електроопору № 9, про що було складено щодо водія протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.
          Відповідач вказує, що ТОВ «ВЕСТ СОЛІДІТІ ТРАНС» як компанією, яка надає транспортно-експедиційні послуги,  було залучено ПП «Укрінтерпостача» для перевезення вантажів ТОВ «Кернел-Трейд» в період з 08  - 16.02.2022  за маршрутом с. Трикратне, Вознесенський район Миколаївська область - Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Сухомлинська, 58. 23.02.2022 ТОВ «Кернел- Трейд»  пред`явило відповідачу вимогу про відшкодування завданих збитків в розмірі 53 658, 00 грн, які включили витрати по встановленню двох електроопор та підтверджувались відповідними рахунком та актом виконаних будівельних робіт, і такі кошти були відшкодовані ТОВ «Кернел-Трейд» шляхом заліку зустрічних однорідних вимог на суму 53 658,00 грн., що підтверджується відповідною угодою. У зв`язку з чим на підставі ст.ст. 224, 225 ГК України, пунктів 2.4.6, 5.2.4  відповідач просив стягнути з позивача 53 658 грн   збитків та вказав, що  зустрічний позов витікає з однорідних з первісним позовом правовідносин, тому їх доцільно розглядати в одному проваджені.

          Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від  20.02.2023 у справі № 921/31/23 зустрічну позовну заяву ТОВ “ВЕСТ СОЛІДІТІ ТРАНС” до ПП “Укрінтерпостача” про стягнення заподіяної матеріальної шкоди повернено заявнику.
          При прийнятті вказаної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.5.2.4 договору № 08/02/2022УП/ВСТ від 08.02.2022 перевізник  у випадку заподіяння шкоди (у разі втрати, недостачі, пошкодження, псування вантажу) відшкодовує завдану замовнику (вантажовідправнику, вантажоодержувачу, вантажовласнику) шкоду в повному обсязі. У зв`язку з чим суд вказав, що заподіяння шкоди стосується вантажу,  водночас вимоги зустрічного позову стосуються стягнення  заподіяної матеріальної шкоди внаслідок пошкодження водієм електроопор, а тому обидва позови не виникають з одних правовідносин та задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Тому, суд дійшов висновку, що зустрічний позов поданий відповідачем  з порушенням вимог ч.2 ст.180 ГПК України та повернув його заявнику. 

          ТОВ «ВЕСТ СОЛІДІТІ ТРАНС» не погодилось з ухвалою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу,  в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
          В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не врахував положень п.3.4.6 договору, відповідно до якого  за порушення перевізником його умов замовник вправі вимагати від нього  відшкодування завданих збитків, сплати накладених штрафних санкцій, та умов п. 5.6, згідно з яким сторони погодили, що замовник має право зменшити оплату за послуги по перевезенню на суму  штрафних санкцій, які можуть нараховавуватись  перевізнику згідно з умовами цього договору і повинні бути оплачені ним. Тому скаржник   вважає, що обидва позови доцільно розглядати саме в межах одного провадження, оскільки вони виникли з одних правовідносин-виконання договору перевезення та відповідно до п.5.6 договору вимоги за первісним та зустрічним позовом  могли бути зараховані шляхом заліку зустрічних вимог.

          У відзиві на апеляційну скаргу ПП   «Укрінтерпостача»(позивач) просить залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу-без задоволення.
          Позивач вказує, що підставою зустрічного позову є відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної водієм при перевезенні вантажів третій особі – ТОВ «Кернел-Трейд» та її відшкодування з боку ТОВ «ВЕСТ СОЛІДІТІ ТРАНС», тобто таке відшкодування виникає з деліктних правовідносин. Водночас первісний позов пред`явлено у зв`язку з невиконанням договірних відносин, що на думку позивача, унеможливлює їх спільний розгляд. Також позивач вказує на значний обсяг доказів, поданих відповідачем при поданні зустрічного позову, що  не сприятиме швидкому розгляду справи, водночас, суд першої інстанції ухвалою від  03.02.2023 відкрив провадження за первісним позовом та вирішив здійснити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з огляду на її малозначність.

          Ухвалою від 01.03.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ТОВ «ВЕСТ СОЛІДІТІ ТРАНС», призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
          
           27.03.2023 надійшли матеріали справи до апеляційного суду.
          Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.
          Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3   статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
          Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
          При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
          Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.          

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги  слід відмовити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції  залишити без змін з огляду на наступне.

При перегляді  ухвали місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

          Як зазначено вище, предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції, якою повернено зустрічний позов  ТОВ “ВЕСТ СОЛІДІТІ ТРАНС” до ПП “Укрінтерпостача” про стягнення заподіяної матеріальної шкоди.
          Так, відповідно до частин 1 -3 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
          Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
          Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
          Таким чином, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за наявністю одночасно двох умов:
1) обидва позови взаємопов`язані;
2) спільний їх розгляд є доцільним.
          У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.
          У постанові від 20.03.2019 у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
          Згідно з постановами Верховного Суду від 17.05.2021 у справі №910/18778/20, від 22.04.2019 у справі №914/2236/18 конструкція ч.2 ст.180 ГПК вказує на її імперативність, тобто суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.
          У постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №908/1688/20 вказано, що зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
          Отже, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду може виявлятись у такому:
- повністю чи частково співпадають підстави обох позовів (фактичні обставини); при цьому правові підстави цих позовів можуть бути різними;
- для підтвердження підстав позову сторонами (позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним) надані переважно або частково одні ті самі докази;
- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись (при цьому предмети та підстави таких позовів можуть бути не пов`язаними, доцільність розгляду в одному провадженні спрямована на процесуальну економію, уникнення процедури примусового виконання одночасно двох судових рішень);
- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову;
- спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору/спорів між сторонами.
          При прийняті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції дійшов висновку, що обидва позови не виникають з одних правовідносин та задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або часткове задоволення первісного позову.
          Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
          Так, предметом розгляду первісного позову є вимоги ПП «Укрінтерпостача» як перевізника за договором № 08/02/2022  від 08.02.2022 до ТОВ «ВЕСТ СОЛІДІТІ ТРАНС»-замовника про стягнення з 59 400,72грн   вартості наданих на підставі цього договору  послуг. Зокрема, у своїй позовній заяві позивач посилається на здійснення  перевезення за заявкою №10/02/2022-1  на перевезення вантажу  за маршрутом: адреса завантаження 11.02.2022- с. Трикратне  Вознесенського району Миколаївської області, адреса розвантаження 13.02.2022 -  м.Чорноморськ Одеської області.
          Водночас, вимоги зустрічного позову про стягнення 53  658грн збитків  обгрунтовані тим, що на виконання умов договору № 08/02/2022  від 08.02.2022 та заявки до нього 11.02.2022  водій позивача (ПП «Укрінтерпостача») під час здійснення перевезення за маршрутом с. Трикратне  Вознесенського району Миколаївської області -  м.Чорноморськ Одеської області завдав матеріальної шкоди (пошкодив дві електроопори ТОВ «Кернел-Трейд»)  на загальну суму  53  658,00грн. 
           23.02.2023 ТОВ «Корнел Трейд» звернулось до ТОВ «ВЕСТ СОЛІДІТІ ТРАНС»(відповідача) з вимогою про відшкодування 53  658,00грн збитків, понесених на ремонт електроопор, і, як вказує відповідач,  такі кошти були ним  відшкодовані ТОВ «Корнел Трейд» шляхом заліку зустрічних однорідних вимог.
          Отже, підставою зустрічного позову відповідач визначив відшкодування ним в порядку регресу шкоди, завданої третій особі, що за своєю правовою природою є деліктними правовідносинами та виникають між завдавачем шкоди та потерпілою особою.
          Суд враховує, що відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідно досліджувати наявність елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. 
          Виходячи з цього, позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування.
          Разом з тим, як вказано вище, підставою первісного позову було неналежне, за твердженнями позивача, виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині оплати наданих йому послуг перевезення. 
          Пунктом 3.4.6 договору 08/02/2022  від 08.02.2022  сторони передбачили, що у випадку  систематичного невиконання  або неналежного виконання перевізником умов цього договору  замовник має право  застосувати до перевізника штрафні або оперативно-господарські санкції, вимагати відшкодування збитків. 
          Відповідно до п.5.2.4 договору перевізник  у випадку заподіяння шкоди (у разі втрати, недостачі, пошкодження, псування вантажу) відшкодовує завдану замовнику (вантажовідправнику, вантажоодержувачу, вантажовласнику) шкоду в повному обсязі.
          Умовами п.5.6 договору сторони погодили, що замовник має право зменшити  оплату за послуги по перевезенню на суму штрафних санкцій, які можуть бути нараховані перевізнику згідно з  умовами цього договору і повинні бути оплачені ним, а також інші суми, які повинні бути оплачені перевізником відповідно до цього договору.
          Відтак, з аналізу умов договору №08/02/2022  від 08.02.2022 вбачається, що взаємозаліку (зменшенню) підлягають вартість наданих послуг  перевезення з штрафними санкціями чи іншими сумами, нарахування яких здійснене саме на підставі договору. Водночас, вимоги зустрічного позову не випливають з обставин  порушення перевізником саме умов договору №08/02/2022  від 08.02.2022, а стосуються завдання матеріальної шкоди третій особі. На підставі викладеного апеляційний суд вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції, що первісний та зустрічний позови не виникають з одних правовідносин та задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, а тому суд  правомірно повернув зустрічну позовну заяву заявнику.          
          При цьому, колегія суддів зазначає, що повернення зустрічної позовної заяви не перешкоджає  праву заявника звернутись до господарського суду з окремим, самостійно заявленим позовом.
          Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1   ст.236 ГПК України   судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Тернопільської області від  20.02.2023 у справі № 921/31/23  ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення. 
          Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
          Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14   статті 129 ГПК України). Відтак, згідно   ст.129 ГПК України   сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

          Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282    ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
                                                  ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ВЕСТ СОЛІДІТІ ТРАНС” від 24.02.2023 (вх. суду від 24.02.2023 №01-05/557/22) -   залишити       без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від  20.02.2023 у справі № 921/31/23 - залишити      - без змін.
3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.
4.  Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
5.Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя                                                                      Т.Б. Бонк

                    суддя                                                                      С.М. Бойко

                    суддя                                                                         Г.Г. Якімець