ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/13391/20                                                                     Головуючий у І інстанції - Панова Г.В.,
                                                                                                                      Суддя-доповідач - Губська Л.В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 січня 2023 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                            Губської Л.В., 
суддів:                                                                      Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київський області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Київській області про визнання протиправною бездіяльності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача, що полягають у неврахуванні до її пільгового стажу час навчання з 01.09.1982 по 19.07.1985 в СПТУ № 51 м. Лисичанська та періоди роботи з 29.07.18985 по 06.03.1995 на Лисичанському содовому заводі ім. В.І. Леніна для призначення пенсії за віком за Списком №2, неврахуванні документів, що підтверджують пільговий стаж, і як наслідок відмова у її призначенні, та зобов`язати відповідача призначити та виплачувати їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, починаючи з 18.09.2020, з урахуванням періоду її навчання з 01.09.1982 по 19.07.1985 в СПТУ № 51 м. Лисичанська, урахуванням періодів її роботи з 29.07.1985 до 17.01.1994 лаборантом хімічних аналізів цеху хлористого кальцію, з 17.01.1994 по 06.03.1995 завантажувачем-розвантажувачем 3 розряду відділення кальцинації цеху і виробництва кальцинованої соди на Лисичанському содовому заводі ім. В.І. Леніна.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення відповідача № 104650005224 від 22.09.2020 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язано відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 наступні періоди навчання та роботи за Списками № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах:
- період навчання з 01.09.1982 по 19.07.1985 в СПТУ № 51 м. Лисичанська;
- період роботи з 29.07.1895 по 17.01.1994 лаборантом хімічних аналізів цеху хлористого кальцію на Лисичанському содовому заводі ім. В.І. Леніна,
- період роботи з 17.01.1994 по 06.03.1995 вантажником-розвантажником 3 розряду відділення кальцинації цеху і виробництва на Лисичанському содовому заводі ім. В.І.Леніна, та вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до її заяви від 18.09.2020. В іншій частині у задоволені позову - відмовлено. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі. 
Свої доводи обґрунтовує тим, що за записами трудової книжки неможливо визначити періоди зайнятості позивачки повний робочий день у важких та шкідливих умовах праці, інформація про атестацію робочих місць відсутня. За наданими документами страховий стаж позивачки становить 37 років 9 місяців 26 днів, відтак право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку позивач набуде по досягненню 60 років.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 18.09.2020 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
До заяви позивачкою додано наступні документи: копія трудової книжки, довідки Виробничого підрозділу Київської дистанції колії ПАТ «Українська заліниця» РФ «Південно-західна залізниця» від 01.11.2017 №1319,   архівні довідки видані трудовим архівом Лисичанської міської ради від 12.09.2017 №3572/01-26,   від 12.09.2017 №3573/01-26, від 12.09.2017 № 3574/01-26, довідку про заробітну плату для обчислення пенсії вих. №652 від 18.06.2020 видану ВП Київська дистанція колії, витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань   щодо ВАТ «Лисичанська сода» (код ЄДРПОУ 00204889), довідку   про перейменування   Ордена Леніна   Лисичанський содовий завод ім. В.І. Леніна, архівні довідки від 12.09.2017 №3575/01-26, від 12.09.2017 №3571/01-26, довідку видану Луганською обласною державною адміністрацією   Головного управління праці та соціального захисту населення від 01.12.2004 №11/6403-33, довідку від 10.01.2014 №3-10/02 видану Лисичанською міською радою Луганської області, наказ від 10.06.1994 № 29 ВАТ «Лисичанська сода». Наказ від 30.11.1993 №444 Ордена Леніна Лисичанський содовий завод ім. В.І. Леніна, наказ від 04.03.1988 № 100 Ордена Леніна Лисичанський содовий завод ім. В.І. Леніна, наказ від 16.11.1989 № 594 Ордена Леніна Лисичанський содовий завод ім. В.І. Леніна, наказ від 25.05.1994 №1 ВАТ «Лисичанська сода», диплом   номер НОМЕР_1 .
22.09.2020 відповідач рішенням відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, посилаючись на відсутність необхідного пільгового стажу. У вказаному рішенні відповідач зазначив, що у разі ліквідації підприємства, установи організацій без визначення правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством соціальної політики та Міністерством фінансів України. Якщо підприємство ліквідоване без визначення його правонаступника пільговий стаж підтверджується у Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1. Відповідно до Єдиного державного реєстру страхувальників ВАТ «Лисичанська сода» припинило свою діяльність у зв`язку з визнанням банкрутом за рішенням суду від 27.08.2013 №20/176. За архівною довідкою, виданою трудовим архівом Лисичанської міської ради від 12.09.2017 № 3571/01-26, зарахувати період роботи з 29.07.1985 по 06.03.1995 як пільговий стаж, можливо за умови підтвердження цього періоду Комісією з підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного України у Київській області. Враховуючи вищезазначене, підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 ст.114 Закону відсутні. За наданими документами страховий стаж ОСОБА_1 становить 37 років 9 місяців 26 днів.
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивачка звернулась з даним адміністративним позовом до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.
Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Разом з тим, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
За приписами п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII (в редакції до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, далі - Закон № 213-VІІІ)   на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Приписи п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII (в редакції зі змінами внесеними Законом № 213-VІІІ) обумовлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
50 років - по 31 березня 1965 року включно;
50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року;
51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року;
51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року;
52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року;
52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року;
53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року;
53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року;
54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року;
54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року;
55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.
Отже, Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений п. «б»   ст. 13 Закону № 1788-XII вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017 (далі - Закон № 2148-VIII), внесено зміни до тексту Закону № 1058-IV зокрема вказаний закон доповнено ст. 114, згідно з ч. 1 якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч.ч. 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV у редакції Закону № 2148-VIII на пільгових умовах пенсія за віком призначається   працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
50 років - по 31 березня 1965 року включно;
50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року;
51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року;
51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року;
52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року;
52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року;
53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року;
53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року;
54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року;
54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року;
55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.
Таким чином, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком № 2 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII у редакції Закону № 213-VІІІ та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV у редакції Закону № 2148-VIII.
Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 справа № 1-5/2018(746/15) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст. 13, ч. 2 ст. 14,  п.п. «б»-«г»  ст. 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII.
Частиною 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду обумовлено, що ст. 13, ч. 2 ст. 14,  п.п. «б»-«г»  ст. 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Крім того, частиною 3 вказаного рішення обумовлено, що застосуванню підлягають   ст. 13, ч. 2 ст. 14,  п.п. «б»-«г»  ст. 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII  для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за       списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;…».
З огляду на викладене, на час виникнення спірних правовідносин  Закон № 1788-XII з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-IV з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону № 1058-IV.
З огляду на викладене право на пенсію виникає за наявності у сукупності трьох умов:
1) досягнення 50-річного віку на час звернення з заявою про призначення пенсії за Списком №2;
2) наявність страхового стажу не менше 20 років;
3) з них не менше 10 років на зазначених роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць.
При цьому, відповідач не заперечує достатність у позивача загального трудового стажу, однак зазначає про недосягнення необхідного пенсійного віку та відсутність доказів на підтвердження пільгового стажу.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 44 Закону № 1058-IV (в редакції на момент звернення позивачки із заявою про призначення пенсії) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до       Закону № 1058-IV, затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені  Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01.01.2004, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з  додатком 4  до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з  додатком 3  до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000 (додатки 3,  4  до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
У разі якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 (додаток 1).
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2   ст. 24 Закону № 1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. (абз. 1 та 3 ч. 4  ст. 24 Закону № 1058-IV).
При цьому, згідно ст. 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На реалізацію вказаної норми     Закону № 1788-XII Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній»     затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній № 637 (далі - Порядок №637).
Згідно з п.1-3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Пунктом 8 Порядку № 637 визначено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Відповідно до п. 10 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку №637.
Судом установлено, що при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії позивачка подала пенсійному органу копію трудової книжки.
Період роботи ОСОБА_1 з 29.07.1985 до 17.01.1994 лаборантом хімічних аналізів цеху хлористого кальцію Ордена Леніна Лисичанському заводі ім. В.І.Леніна підтверджується записом у трудовій книжці №3-6.
Період роботи з 17.01.1994 по 06.03.1995 вантажницею-розвантажницею 3 розряду відділення кальцинації цеху і виробництва кальцинованої соди Ордена Леніна Лисичанському содовому заводі ім. В.І.Леніна також підтверджується записом у трудовій книжці №7-9.
Наказом ВАТ «Лисичанська сода №1 від 25.05.1994 була затверджена атестація робочих місць. Так, переліком робочих місць..., який затверджено Наказом ВАТ «Лисичанська сода №1 від 25.05.1994 були затверджені списки професій за Списками № 1,2. У вказаному Переліку зазначені професії вантажниці-розвантажниці 3 розряду та   лаборанта хімічних аналізів.
Відділом державної експертизи умов праці Луганської обласної державної адміністрації встановлено, що атестація робочих місць виконана у відповідності з вимогами Методичних рекомендацій по її проведенню відповідно до Наказу про результати атестації робочих місць по умовам праці №1 від 25.05.1994 (Лист № 11/6403-33 від 02.12.2004).
Архівною довідкою трудового архіву Лисичанської міської Ради від 12.09.2017 № 3571/01-26 підтверджується періоди роботи ОСОБА_1 з 29.07.1985 до 17.01.1994 лаборантом хімічних аналізів цеху хлористого кальцію та з 17.01.1994 по 06.03.1995 вантажницею-розвантажницею 3 розряду відділення кальцинації цеху і виробництва кальцинованої соди Ордена Леніна Лисичанському содовому заводі ім. В.І.Леніна.
Довідкою ВАТ «Лисичанська сода» та довідкою з трудового архіву Луганської міської Ради від 10.01.2014 №3.10/02 підтверджується перейменування підприємства Ордена Леніна Лисичанському содовому заводі ім. В.І.Леніна на ВАТ «Лисичанська сода».
Архівні довідки з трудового архіву Лисичанської міської Ради від 12.09.2017 № 3572/01-26, від 12.09.2017 № 3573/01-26, від 12.09.2017 № 3574/01-26 підтверджують отримання заробітної плати ОСОБА_1 за період з липня 1985 року по лютий 1995 року.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується припинення ВАТ «Лисичанська сода» за судовим рішенням, у зв`язку з визнанням його банкрутом від 27.08.2013 №20/176.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до абз. 2-3 п. 11 «Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років», затвердженого  постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1  (далі Порядок № 18-1) для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр), трудову книжку.
При цьому, абз. 8 п. 20   Порядку № 637 передбачено, що у разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
За приписами п.п. 2-4 Порядку №18-1 дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали, зокрема на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).
Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.
Пунктом 11 Порядку №18-1 визначено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи:   1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність).
У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
З огляду на викладене, на підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа. У разі, якщо підприємство, на якому працювала особа, було ліквідовано без правонаступників, підтвердження пільгового стажу здійснюється відповідними комісіями.
Відповідно до п. 3 «Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого  наказом Мінпраці, від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Згідно з п. 8 цього Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються «Список № 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» і «Список № 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах», затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173. Крім цієї постанови Списки №1 та №2 були затверджені постановами: Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10;   Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.
Судом встановлено, що професії позивачки віднесені до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, до професій і посад, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.
При цьому, записів в трудовій книжці для визначення пільгового стажу достатньо, оскільки в трудовій книжці зазначені періоди роботи, назви професій.
Крім того, в трудовій книжці міститься посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, тобто оформлені належним чином, що не викликає сумніву щодо їх достовірності.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про неможливість врахування спірних періодів до пільгового стажу через відсутність інформації про роботу позивачки на зазначених посадах протягом повного робочого дня. 
Так, з архівних довідок від 12.09.2017 (а.с.35-37) вбачається, що відпрацьовані позивачкою години протягом місяця (184 год.,168 год, 178 год, тощо) при нормі робочого часу у тижні (40-41 години)  відповідають зайнятості протягом повного робочого дня у спірному періоді, зокрема також з огляду на розмір нарахованої заробітної плати . 
Щодо доводів позиваки про незарахування   періоду навчання з 01.09.1982 по 19.07.1985 в СПТУ №51 м. Лисичанська за професією апаратник хімічного виробництва, лаборант хімічного аналізу, колегія суддів зазначає наступне.
У разі призначення пенсій на пільгових умовах згідно ст. 100 Закону № 1788-XII застосовується п. 109 «Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972, за яким навчання в професійно-технічному закладі зараховується до роботи, яка була після його закінчення.
Відповідно до статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
У період з 01.09.1982 по 19.07.1985 позивачка навчалася у середньому професійно-технічному училищі № 51 м. Лисичанська за спеціальністю «апаратник хімічного виробництва, лаборант хімічного аналізу», що підтверджується дипломом серії НОМЕР_2 від 19.07.1985.
Після закінчення навчання позивачка з 29.07.1985 вже працювала лаборантом хімічних аналізів 3 розряду цеху хлористого кальцію Ордена Леніна Лисичанському содовому заводі ім. В.І.Леніна, тобто працевлаштувалася за набутою (пільговою) професією.
Отже, з урахуванням приписів чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач повинен був зарахувати позивачу період навчання до його пільгового стажу за Списком №2.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київський області - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                                Л.В. Губська

Судді:                                                                                                    О.В. Епель

                                                                                                              О.В. Карпушова