ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/21198/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 січня 2023 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                   судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                 суддів:                        Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, в якому просив:       
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 27 квітня 2021 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком з врахуванням пільгового стажу за Списком № 1, починаючи з 18 березня 2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком з врахуванням пільгового стажу за Списком № 1, починаючи з 18 березня 2021 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2022  року позов задоволено частково.
Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 27.04.2021 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком з врахуванням пільгового стажу за Списком № 1, починаючи з 18.03.2021 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.04.2021 року та прийняти рішення про призначення пенсії з 18.03.2021 року з урахуванням висновків суду щодо врахування до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01.04.1992 року по 08.07.2002 року за Списком № 1.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.     
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч.1  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
17 жовтня 2022 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що 04 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з відповідним пакетом документів.
Листом від 27 квітня 2021 за № 2600-0211-8/70436 Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомлено, що згідно з наданими документами страховий стаж становить 33 роки 3 місяці і 16 днів. При цьому, до пільгового стажу не враховано період роботи з 01.04.1992 року по 08.07.2002 року згідно пільгової довідки, оскільки не підтверджено роботу в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці протягом повного робочого дня. Оскільки відсутній необхідний пільговий стаж (10 років) у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" згідно заяви від 04.04.2021 року № 3861, відмовлено.
Позивач повідомляє, що у наданій ним до пенсійного органу довідці з Єнакієвського металургійного заводу від 28.05.2004 року №73/11-2041 в тексті прямо зазначено, що він працював повний робочий день та був зайнятий ремонтом устаткування в місцях його установки на дільницях діючих виробництв, де основні робітники, які ведуть технологічний процес, користуються правом на пільгове забезпечення за Списком №1. 
Листом від 07.05.2021 року № 12400-11507/С-02/8-2600/21 Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомлено, що оскільки довідка №  73/11-2041 видана з порушенням п.2 0 Порядку (не зазначено постанову Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", відсутні результати атестації робочого місця), до пільгового стажу не можливо зарахувати період з 01.04.1992 року по 08.07.2002 року.
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгові умови мають право на пенсію за віком. Незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо важкими умовами праці, - за списком №  1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 розд. XIV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №    2 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №    2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28цього Закону.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, або за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, визначені наступними абзацами п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону.
Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є зайнятість особи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, які затверджені Кабінетом Міністрів України, така зайнятість повний робочий день, наявність атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно зі ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження ШС/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.
Пунктом 3 Порядку № 637 також вказується, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики. З письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачаються такі записи стосовно періодів роботи в Єнакієвському державному металургійному заводі (перейменовано у ВАТ "Єнакієвський металургійний завод":
№ 7 - 01.04.1992 року - прийнятий в сортопрокатний цех № 3 слюсарем-ремонтником 5 p. (наказ № 512 від 26.03.1992 року);
№ 8 - (наказ № 784 від 28.12.1993 року);
№ 9 - 20.03.1996 року - надано 6 розряд за цією ж спеціальністю (акт на встановлення розряду від 18.03.1996 року);
№ 10 - 08.07.2002 року - звільнений за власним бажанням (наказ №  1182 від 8.07.2002 року).
Тобто, трудова книжка позивача містить записи про роботу позивача у спірний період зі шкідливими та важкими умовами праці, що дає йому право на зарахування цього періоду до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.
Крім того, відповідно уточнюючої довідки про особливий характер роботи чи умови праці, виданої Єнакіївським металургійним заводом від 28.05.2004 року №73/11-2041, позивач в повний робочий день працював у ВАТ "Єнакієвський металургійний завод" з 01.04.1992 року по 08.07.2002 року (10 років 3 місяці 07 днів) на виробництві сортопрокатного цеху в якості слюсаря-ремонтника, що передбачено підрозділом 3 п. 3, 3а-3б розділу ІІІ Списку № 1.
Довідку видано на підставі штатного розкладу, ЄТКС, документів на оплату, особової картки. Робоче місце атестоване: наказ № 416 від 20.07.1995 року, наказ № 569 від 28.08.2000 року, наказ № 208 від 27.03.2001 року.  
Довідку №73/11-2041 видано Єнакіївським металургійним заводом 28.05.2004 року на час дії виключно постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", яка чітко передбачає у п. 3.3а-3б розділу ІІІ Списку № 1 посади "робітники ремонтних служб, зайняті ремонтом устаткування в місцях його встановлення на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, основні робітники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1".
Відповідний пункт Списку № 1 відображено в уточнюючій довідці від 28.05.2004 №73/11-2041.
Також слід зазначити, що форма уточнюючої довідки підприємств та організацій на час видачі довідки №73/11-2041 не була передбачена окремим додатком до Порядку № 637 (Додатком № 5), а вимоги щодо її змісту були визначені тільки у п. 20, а саме: "у довідці має бути вказано:  періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу;  професія або посада;  характер виконуваної роботи; розділ,  підрозділ,  пункт,  найменування  списків  або їх номери, куди  включається  цей  період  роботи; первинні документи за час   виконання  роботи,  на  підставі  яких  видана  зазначена довідка.
Таким чином, вимоги щодо зазначення конкретної постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" на час видачі довідки не було, а характер виконуваної роботи; розділ,  підрозділ,  пункт та номер списку належним чином відображено.
Отже, посилання відповідача на відсутність підстав зарахувати періоди роботи до Списку № 1 через відсутність інформації щодо проведення атестації є безпідставними, оскільки у наданій до органу Пенсійного фонду України трудовій книжці зазначено, що робоче місце атестоване за Списком № 1.
Оскільки пільговий стаж роботи підтверджений належно оформленими записами у трудовій книжці та уточнюючою довідкою, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність відмови відповідача в зарахуванні вищенаведених періодів роботи до пільгового стажу, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 27.04.2021 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком з врахуванням пільгового стажу за Списком № 1, підлягають задоволенню починаючи з 18.03.2021 року.
Стосовно зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком з врахуванням пільгового стажу за Списком № 1, починаючи з 18 березня 2021 року, колегія суддів зазначає наступне.  
Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
З урахуванням дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в м.  Києві на прийняття рішення про призначення/перерахунок пенсії, відповідно до статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та визначення підстав, за яких призначається даний вид пенсії або приймається рішення про відмову в її призначенні, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.04.2021 року та прийняти рішення про призначення пенсії з 18.03.2021 року з урахуванням висновків суду щодо врахування до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01.04.1992 року по 08.07.2002 року за Списком № 1.
Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції. 
Положеннями  ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                     
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві залишити без задоволення.           
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2022 залишити без змін.           
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

              Суддя-доповідач                                                                                 Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Глущенко Я.Б.

             Суддя                                                                                                     Черпіцька Л.Т.