ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 603/31/22	Головуючий у 1-й інстанції Галіян І.М. 	
Провадження № 22-ц/817/169/23 	Суддя - доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 310020000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Костів О. З., Міщій О. Я., 
за участю секретаря - Сович Н.А. 
розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу №603/31/22 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2022 року, ухваленого суддею Галіяном І.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, -
В С Т А Н О В И В:
у січні 2022 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення: 1) з ОСОБА_1 аліменти в користь ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно; 2) з ОСОБА_2 аліменти в користь ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно (том 1, а.с. 1-2).
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначив, що він є пенсіонером та отримує пенсію за віком. На даний час він перебуває у важкому матеріальному становищі. За станом здоров`я не може працювати, іншого доходу, окрім пенсії, якої не вистачає на забезпечення свого гідного існування, не отримує. У 2018 році він був госпіталізований із діагнозом сечокам`яна хвороба, конкремент лівого сечоводу, конкремент лівої нирки, однак коштів на рекомендоване лікування у нього немає. Повнолітні діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо від нього, жодної допомоги не надають.
Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2022 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання непрацездатного батька у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п`ятсот) грн, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову.
Стягнуто з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_3  аліменти на утримання непрацездатного батька у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п`ятсот) грн, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову.
Стягнуто з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.
Стягнуто з  ОСОБА_2  в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп (том 1, а.с. 144-146).
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2022 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання непрацездатного батька - відмовити, посилаючись на те, що воно прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права (том 1, а.с. 204-206).
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначила, що у позовній заяві позивач з незрозумілих причин не зазначив про те, що у нього, до одруження з її матір`ю, у Бучацькому районі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_4 . Крім того, після розлучення з її матір`ю, позивач знову одружився з черговою дружиною ОСОБА_5 , виростив та виховав - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і по місцю свого проживання зареєстрував її дочку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також те, що згідно із інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 листопада 2022 року ОСОБА_6 на праві приватної власності належить трикімнатна квартира та нежитлове приміщення. Вказане свідчить про значні матеріальні можливості ОСОБА_6 , які дозволяють їй допомагати позивачу. Крім того, останній ввів в оману суд стосовно колишньої дружини ОСОБА_8 , яка ніби-то перебуває за кордоном і допомоги не надає, проте, на даний час вона працює у Комунальному некомерційному підприємстві "Монастириська міська лікарня" Монастириської міської ради. Більше того, з незрозумілих причин позивач не вказав, що саме його поведінка - систематичне зловживання спиртними напоями, нанесення побоїв у присутності малолітніх дітей, стала підставою для розлучення із її матір`ю 18 серпня 1988 року і який фактично вигнав їх із будинку, який є спільною сумісною власністю. Також, ОСОБА_3 не зазначив у даному позові про те, що добровільно утримувати її та брата він відмовлявся, що стало підставою для звернення за судовим захистом та стягнення з нього аліментів на їх утримання.
Крім того, позивач не вказав, що є користувачем автомобіля - Opel Merina, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , та має у власності автомобіль - Daewoo Lanos, 2005 року випуску, дата реєстрації 12 травня 2020 року, та причіпа Пазам, 2019 року випуску, дата реєстрації 21 березня 2019 року.
Більше того, досліджена судом довідка №1418 від 09 січня 2018 року, в якій вказано, що 02 січня 2018 року ОСОБА_3 проведено уретеролітотрипсія та кліренс лівої нирки, і він з покращенням виписаний, що свідчить про його одужання та призначено повторний огляд через 1 місяць, однак, підтвердження його проходження не надано, належним чином судом не оцінена. При прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції досліджено докази, що підтверджують отримання позивачем пенсії не нижче прожиткового мінімуму, а також отримання субсидії, однак, даному факту належної оцінки не надано.
Від представника ОСОБА_3 - адвоката Андрусенко Ігоря Ярославовича надійшов відзив на дану апеляційну скаргу, в якому просить відмовити апелянту у поновленні строку для долучення нових доказів і в їх дослідженні, через необґрунтованість та не підтвердження поважності пропуску строку для їх подання до суду першої інстанції, а також, залишити оскаржуване рішення - без змін, а скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що їй було відомо про розгляд даної справи. ОСОБА_3 вважає, що він записаний батьком ОСОБА_4 , може бути його однофамільцем, і він зареєстрований в Бучацькому ДРАЦС, а позивач проживав у Монастирському районі. Зазначає, що він сплачував на утримання апелянта аліменти з 1988 року до повноліття, в останньої відсутні підстави для звільнення від обов`язку сплачувати аліменти. Крім того, автомобіль - Daewoo Lanos, 2005 року випуску, дата реєстрації 12 травня 2020 року, та причіпа Пазам , 2019 року випуску, дата реєстрації 21 березня 2019 року, вибули із його власності та не перебувають у його користуванні. Автомобілем - Opel Merina, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , користувався один раз, який належить його знайомому. Зважаючи на рівень соціально-економічного розвитку в країні, продовження російської агресії в Україні, здорожчання цін, дані обставини є безумовним підтвердженням погіршення майнового стану ОСОБА_3 . Також зазначає, що законодавством не визначено обмеження в отриманні аліментів у разі, якщо отримуваний дохід батьків на користь яких сплачуються аліменти, перевищує розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2022 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання непрацездатного батька - відмовити, посилаючись на те, що воно прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права (том 1, а.с. 226-228).
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що у позовній заяві позивач з незрозумілих причин не зазначив про те, що у нього, до одруження з його матір`ю, у Бучацькому районі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_4 . Крім того, після розлучення з його матір`ю, позивач знову одружився з черговою дружиною ОСОБА_5 , виростив та виховав - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і по місцю свого проживання зареєстрував її дочку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також те, що згідно із інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 листопада 2022 року ОСОБА_6 на праві приватної власності належить трикімнатна квартира та нежитлове приміщення. Вказане свідчить про значні матеріальні можливості ОСОБА_6 , які дозволяють їй допомагати позивачу. Крім того, останній ввів в оману суд стосовно колишньої дружини ОСОБА_8 , яка ніби-то перебуває за кордоном і допомоги не надає, проте, на даний час вона працює у Комунальному некомерційному підприємстві "Монастириська міська лікарня" Монастириської міської ради. Більше того, з незрозумілих причин позивач не вказав, що саме його поведінка - систематичне зловживання спиртними напоями, нанесення побоїв у присутності малолітніх дітей, стала підставою для розлучення із його матір`ю 18 серпня 1988 року і який фактично вигнав їх із будинку, який є спільною сумісною власністю. Також, ОСОБА_3 не зазначив у даному позові про те, що добровільно утримувати його та сестру він відмовлявся, що стало підставою для звернення за судовим захистом та стягнення з нього аліментів на їх утримання.
Крім того, позивач не вказав, що є користувачем автомобіля - Opel Merina, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , та має у власності автомобіль - Daewoo Lanos, 2005 року випуску, дата реєстрації 12 травня 2020 року, та причіпа Пазам, 2019 року випуску, дата реєстрації 21 березня 2019 року.
Більше того, досліджена судом довідка №1418 від 09 січня 2018 року, в якій вказано, що 02 січня 2018 року ОСОБА_3 проведено уретеролітотрипсія та кліренс лівої нирки, і він з покращенням виписаний, що свідчить про його одужання та призначено повторний огляд через 1 місяць, однак, підтвердження його проходження не надано, належним чином судом не оцінена. При прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції досліджено докази, що підтверджують отримання позивачем пенсії не нижче прожиткового мінімуму, а також отримання субсидії, однак, даному факту належної оцінки не надано.
На даний час він є духовною особою, жодного заробітку не має і також проживає насельником у Видубицькому чоловічому монастирі, а тому, немає об`єктивної можливості щомісячно сплачувати призначені аліменти. Крім того, його мати на даний час бореться із страшною хворобою та потребує його допомоги.
Від представника ОСОБА_3 - адвоката Андрусенко Ігоря Ярославовича надійшов відзив на дану апеляційну скаргу, в якому просить відмовити апелянту у поновленні строку для долучення нових доказів і в їх дослідженні, через необґрунтованість та не підтвердження поважності пропуску строку для їх подання до суду першої інстанції, а також, залишити оскаржуване рішення - без змін, а скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що йому було відомо про розгляд даної справи. ОСОБА_3 вважає, що він записаний батьком ОСОБА_4 , може бути його однофамільцем, і він зареєстрований в Бучацькому ДРАЦС, а позивач проживав у Монастирському районі. Зазначає, що він сплачував на утримання апелянта аліменти з 1988 року до повноліття, в останнього відсутні підстави для звільнення від обов`язку сплачувати аліменти. Крім того, автомобіль - Daewoo Lanos, 2005 року випуску, дата реєстрації 12 травня 2020 року, та причіпа Пазам , 2019 року випуску, дата реєстрації 21 березня 2019 року, вибули із його власності та не перебувають у його користуванні. Автомобілем - Opel Merina, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , користувався один раз, який належить його знайомому. Зважаючи на рівень соціально-економічного розвитку в країні, продовження російської агресії в Україні, здорожчання цін, дані обставини є безумовним підтвердженням погіршення майнового стану ОСОБА_3 . Також зазначає, що законодавством не визначено обмеження в отриманні аліментів у разі, якщо отримуваний дохід батьків на користь яких сплачуються аліменти, перевищує розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім того, ОСОБА_1 не зазначив, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис 120, виданого повторно 21 жовтня 2021 року, та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис №107, виданого повторно 07 жовтня 2021 року, позивач ОСОБА_3 є батьком відповідачів: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (том 1, а.с. 6-7).
Згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 від 25 травня 2020 року позивач є пенсіонером за віком (том 1, а.с. 11).
Відповідно до довідки про доходи №553, виданої Головним управлінням пенсійного фонду України в Тернопільській області 15 липня 2022 року, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Бучацькому об`єднаному управлінні пенсійного фонду України в Тернопільській області і отримує пенсію за віком. За період з вересня 2021 року по липень 2022 року отримав пенсію у розмірі 31619,55 гривень і не є нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (том 1, а.с.108).
Як убачається з дублікату реєстраційного посвідчення від 13 вересня 2005 року ОСОБА_3 належить 1/2 частина будинковолодіння АДРЕСА_2 (том 1, а.с. 109).
Згідно витягу №5062 від 13 жовтня 2021 року ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з позивачем за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (том 1, а.с. 10).
Відповідно до рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 04 березня 2021 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , зареєстрований 27 квітня 2004 року у Відділі ДРАЦС Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №24 (том 1, а.с. 8-9).
Як убачається з виписки з медичної карти стаціонарного хворого №1418 від 09 січня 2018 року, у позивача діагностовано сечокам`яну хворобу, конкремент лівого сечоводу, конкремент лівої нирки (том 1, а.с. 13).
Згідно довідки про фінансовий стан споживача та відповіді ТзОВ "Тернопільелектропостач" №1151/13 від 25 липня 2022 року на адвокатський запит представника позивача витрати позивача за спожитий газ за період з жовтня 2020 року до вересня 2021 року становили 13 741 гривень, за спожиту електроенергію за період з липня 2021 року до червня 2022 року - 1 341,36 гривень (том 1, а.с. 12, 110).
Відповідно до довідок про нарахування житлової субсидії ОСОБА_3 за період з вересня 2021 року по лютий 2022 року нараховано 9 602,36 гривень субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, за період з березня 2022 року по серпень 2022 року - 3 108,70 гривень (том 1, а.с. 133-134).
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивач є батьком відповідачів, є непрацездатним, потребує коштів на лікування, а відтак потребує матеріальної допомоги. Відповідачами не надано та судом не здобуто доказів ухилення позивача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно відповідачів. Суд допускає необхідність витрат позивача на ліки та речі, вартість яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Разом з тим, позивач не надав доказів на підтвердження розміру витрат на лікування, тому вважає необхідним та достатнім стягувати з кожного відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідачі не надали жодних доказів, які б підтверджували відсутність у них можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі.
Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погодитися в повному обсязі не може, оскільки не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм процесуального права. 
Відповідно до статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).
Згідно з частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Отже, за змістом статті 202 СК України необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав: непрацездатність батьків і потреба у матеріальній допомозі.
Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.
Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального стану батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.
Відповідно до статті 203 СК України дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.
У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).
Згідно зі статтею 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі №212/1055/18 дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач є непрацездатного віку, проте отримує пенсію, розмір якої не є нижчим прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Позивач ОСОБА_3 є власником 1/2 частина будинковолодіння АДРЕСА_2 .
За період з вересня 2021 року по лютий 2022 року та з березня 2022 року по серпень 2022 року отримав субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива на загальну суму 12 711,06 грн.
З дослідженої судом виписки з медичної карти стаціонарного хворого №1418 вбачається, що 02 січня 2018 року ОСОБА_3 проведено уретеролітотрипсію та кліренс лівої нирки, і він з покращенням виписаний, що свідчить про його одужання та призначено повторний огляд через 1 місяць.
Доказів того, що позивач потребує лікування на час розгляду справи, ним на надано.
Частинами другою та третьою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Враховуючи те, що відповідачі у розгляді справи в суді першої інстанції участі не приймали, їх виклик до суду здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому з об`єктивної причини вони не могли подати докази, на які зсилаються в апеляційній скарзі, в зв`язку з чим колегія суддів вважає, що слід вказані докази прийняти до уваги.
Зокрема, шлюб між ОСОБА_10 і ОСОБА_3 , зареєстрований 24 липня 1982 року виконкомом Чехівської сільської Ради народних депутатів, актовий запис №3 був розірваний на підставі рішення Монастириського районного народного суду від 18 серпня 1988 року (том 1, а.с. 214, 236).
Постановою народного судді Монастириського районного суду від 07 вересня 1988 року стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_10 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частки всіх доходів, щомісячно (том 1, а.с. 215, 237).
З відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) Головного сервісного центру МВС (РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області) №31/19-М-109 а.з від 25 листопада 2022 року вбачається, що згідно з ЄДР МВС станом на 25 листопада 2022 року за ОСОБА_3 зареєстровані наступні транспортні засоби: автомобіль - Dawoo Lanos, 2005 року випуску, об`єм двигуна 1 299 см.куб., дата реєстрації 12 травня 2020 року, та причіп Пазам, 2019 року випуску, дата реєстрації 21 березня 2019 року (том 1, а.с. 216, 239).
Доказів того, що дані транспортні засоби відчужені суду не надані.
Відповідно до відповіді відділення поліції №2 (м. Бучач) сектор поліцейської діяльності №1 (м. Монастириська) Чортківського району відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №2223/111/01-2022 від 29 листопада 2022 року, ОСОБА_3 , в період з 01 січня 2020 року по 28 листопада 2022 року притягувався неодноразово до адміністративної відповідальності за порушення "Правил дорожнього руху України" під час керування автомобілем Opel Merina, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , за наступними статтями: п.15.9 ґ ПДР ч.1 ст.122 КУпАП, п.8.4 в ПДР ч.1 ст.122 КУпАП, п.15.9 и ПДР ч.1 ст.122 КУпАП, п.15.9 д ПДР ч.1 ст.122 КУпАП, п.9.9 б ПДР ч.2 ст.122 КУпАП, постанова серії БАВ №72395 від 10 серпня 2022 року (том 1, а.с. 217, 238)
Дані факти свідчить про те, що в користуванні позивача також знаходиться автомобіль Opel Merina, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
Отже, аналізуючи фактичні обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, зокрема, що позивач отримує пенсію, яка є більшою за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, за період з вересня 2021 року по лютий 2022 року та з березня 2022 року по серпень 2022 року ОСОБА_3 отримав субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива на загальну суму 12 711,06 грн., у власності має 1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_2 , а також автомобіль - Dawoo Lanos, 2005 року випуску та причіп Пазам, 2019 року випуску, в користуванні - автомобіль Opel Merina, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , доказів того, що потребує значних витрат на лікування позивачем не надано, в зв`язку з чим колегія суддів прийшла до висновку, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами, що він потребує матеріальної допомоги, а тому зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності, в даному випадку, потреби батька у матеріальній допомозі.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід задовольнити, а рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2022 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька - відмовити.
Згідно з ч.1 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
ОСОБА_3 звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір у сумі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок кожним, тому колегія суддів вважає за необхідне компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України в користь  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: село Доброводи Монастириської територіальної громади Чортківського району Тернопільської області, поштовий індекс: 48321, телефон: НОМЕР_6 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок; та на користь  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 , телефони: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ) сплачений нею судовий збір у розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст.35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.
Рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2022 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька - відмовити.
Компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України в користь  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: село Доброводи Монастириської територіальної громади Чортківського району Тернопільської області, поштовий індекс: 48321, телефон: НОМЕР_6 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок; та на користь  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 , телефони: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ) сплачений нею судовий збір у розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлений 13 лютого 2023 року.

Головуючий 
Судді