Справа № 991/1236/23
Провадження 1-кс/991/1369/23

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року                                                                 м.Київ 

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (справа № 991/1236/23, провадження № 1-кс/991/1253/23),
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду справи 
№ 991/1236/23.
В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що він звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора САП ОГП, яка відповідно була розподілена для розгляду слідчому судді ОСОБА_4 . 
На думку заявника, слідчий суддя вийшов за межі розгляду скарги, незаконно перейняв на себе, відсутні у нього повноваження слідчого і прокурора, та незаконно об`єднав різні справи. Орім того, ОСОБА_3 зазначає про постановлення слідчим суддею незаконних ухвал, наприклад, у справі № 991/1087/23 від 07.02.2023, при цьому слідчий суддя ОСОБА_4 , на думку заявника, усвідомлюючи незаконність і протиправність своїх дій, умисно, в порушення ст. 306 КПК України, у непередбачений КПК України спосіб, незаконно відмовляє заявнику в доступі до правосуддя та розгляді скарги по суті, залишає скаргу без розгляду, чим істотно порушує норми процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію заявником, як учасником судового процесу, процесуальних прав.
Такі обставини в своїй сукупності, як зазначає заявник, вказують на упередженість до нього слідчого судді ОСОБА_4 , що є істотним порушенням процесуальних прав заявника та грубим порушенням слідчим суддею присяги судді і вихід слідчого судді за межі його повноважень.
Відтак, підставою для відводу є наявність обставин, які викликають у ОСОБА_3 сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , який у зв`язку з цим не може здійснювати розгляд скарги заявника на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора у справі № 991/1236/23.
У зв`язку із вищевикладеним, просить на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відвести слідчого суддю ОСОБА_4 від участі у розгляді справи № 991/1236/23.
Розгляд заяви про відвід призначений на 23.02.2023, учасники в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.
Частиною 3 ст. 81 КПК України встановлено порядок вирішення питання про відвід. Так, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.
За наведених обставин, враховуючи належне повідомлення учасників про судове засідання, суддя приходить до висновку про можливість здійснення розгляду заяви про відвід за відсутності осіб, які не прибули, з метою забезпечення виконання вимог кримінального процесуального законодавства щодо розгляду кримінальних проваджень у розумні строки. 
Дослідивши матеріали заяви про відвід, суддя дійшов наступного висновку. 
Відповідно до положень ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. 
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 pоку, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для  нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості  судді. 
Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.
Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).
Що стосується доводів заявника щодо упередженості слідчого судді ОСОБА_4 , суддя зазначає наступне.
Статтею 75 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Як вбачається із заяви, ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, тобто за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. 
Водночас обставини для відводу слідчого судді, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, у даному випадку не доведені, оскільки заява ОСОБА_3 про відвід не містить жодних фактичних даних та об`єктивних обставин, які можуть свідчити про його упередженість під час розгляду справи № 991/1236/23. 
Зокрема, заявник ОСОБА_3 обґрунтовує свою заяву виключно тим, що слідчий суддя, до провадження якого надійшла скарга на бездіяльність прокурора САП ОГП (справа № 991/1236/23), не може бути неупередженим при її розгляді, оскільки систематично, без дослідження судових рішень, які були постановлені іншими слідчими суддями щодо зобов`язання НАБУ і САП вчинити певні процесуальні дії, безапеляційно підтримує детективів та прокурорів, які не виконують ці судові рішення, явно перешкоджаючи заявнику, як потерпілому, у реалізації його процесуальних і конституційних прав, систематично порушує норми КПК України. Окрім того, як зазначає заявник, слідчий суддя ОСОБА_4 не бажає здійснювати належний судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, відкрито займає сторону САП і НАБУ, відмовляє у виклику і забезпеченню явки в судове засідання детективів НАБУ і прокурорів САП, фальсифікує судові рішення тощо, що викликає сумнів у його неупередженості.
Так, встановлено, що 13.02.2023 до суду найшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання від 02.02.2023, не врученні витягу з ЄРДР, відомості до якого внесені на виконання ухвали від 29.07.2020, яку постановив слідчий суддя Вищого антикорупційного суду щодо заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення.
Протоколом автоматизованого розподілу від 13.02.2023 для розгляду скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_4 .
Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування встановлений положеннями ст. 306 КПК України. 
Разом з тим із матеріалів справи № 991/1236/23, яка надана слідчим суддею 
 ОСОБА_4 для огляду, встановлено, що вказана скарга була передана йому на розгляд 13.02.2023. При цьому у строк, який є меншим, ніж передбачений КПК України для розгляду цієї категорії справ, а саме 15.02.2023, ОСОБА_3 подано заяву про відвід, у зв`язку з чим слідчим суддею ОСОБА_4 у рамках даної справи не вчинялося будь-яких дій, пов`язаних із її розглядом.
Таким чином, посилання заявника на те, що існують обставини, які викликають сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , не знаходять свого підтвердження та є безпідставними, оскільки слідчим суддею під час розгляду даної судової справи не було вчинено жодних процесуальних дій, які могли би викликати сумнів у його упередженості саме під час розгляду справи № 991/1236/23.
Натомість, обставини, на які посилається у своїй заяві ОСОБА_3 , вказують на незгоду останнього із ухваленими суддею ОСОБА_4 процесуальними рішеннями та постановленими ухвалами під час розгляду ним інших справ, учасником яких був заявник.
Відтак, суддею не встановлено жодних об`єктивних обставин, які можуть свідчити про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду справи № 991/1236/23, а нічим не підтверджені доводи заявника про упередженість слідчого судді є голослівним та не можуть братися до уваги.
У той же час слід зауважити, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченими процесуальним законом.
З огляду на зазначене, суддя приходить до висновку, що в ході судового розгляду заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 та які б, у свою чергу, унеможливлювали винесення слідчим суддею за результатом розгляду скарги об`єктивного судового рішення, а відтак, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення. 
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для відводу слідчого судді, вивчивши матеріали заяви, суддя вважає, що доводи заявника ОСОБА_3 є необґрунтованими, а тому у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.
Керуючись статтями 9, 75, 80-82, 309, 372, 376 КПК України, суддя 
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (справа № 991/1236/23, провадження № 1-кс/991/1253/23), відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          ОСОБА_1