Номер провадження: 22-ц/813/3040/23 
Справа № 504/3337/15-ц
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.01.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.
за участю секретаря судового засідання: Дубрянської Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Главацького Юрія Анатолійовича на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 березня 2022 року про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

                                         В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на укладені договори відступлення, за якими право вимоги до боржника за кредитним договором № 014/80054/74/87288 від 25.12.2007 року від Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 березня 2022 року заяву ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» задоволено. Замінено стягувача Публічне акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим Комінтернівським районним судом Одеської області в межах цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Главацький Юрій Анатолійович подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 березня 2022 року скасувати та відмовити заявнику у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не досліджувалися оригінали договорів про відступлення прав вимоги. Інших доводів не наведено.
Будучи в розумінні ст.ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, призначеної на 31.01.2023 року на 14.00 годину, сторони до суду не з`явились, причини неявки не повідомили, про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не клопотали, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.
18.01.2023 року апеляційним судом зареєстрована заява АТ «Райффайзен Банк Аваль» про розгляд справи за його відсутністю.
Інших заяв не надходило.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до висновків Верховного Суду по справі №361/8331/18 - якщо учасники процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Таким чином, враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду апеляційної скарги на процесуальну ухвалу, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належно сповіщених сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що  відбулася заміна кредитора в зобов`язанні, а тому на підставі статей 512, 514 ЦК України до нього переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Матеріалами справи встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.05.2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/80054/74/87288 від 25.12.2007 року в розмірі 33 054,66 доларів США, що станом на 16.05.2016 року еквівалентно по курсу НБУ 841 312,99 грн. та судовий збір у розмірі 3 654 грн. (а.с.77).
Вподальшому, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги за кредитним договором № 014/80054/74/87288 від 25.12.2007 року Публічному акціонерному товариству «Комерційний індустріальний банк», що підтверджується копією договору відступлення права вимоги № 114/39 від 26.05.2017 року та копією витягу є реєстру боржників від 26.05.2017 року (а.с.89-91).
26 травня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний індустріальний банк» відступило право вимоги за кредитним договором № 014/80054/74/87288 від 25.12.2007 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», що підтверджується копією договору відступлення права вимоги № 114/39-ФД-ДГ від 26.05.2017 року та копією витягу з реєстру боржників від 26.05.2017 року (а.с.92-94).
Таким чином, право вимоги за кредитним договором № 014/80054/74/87288 від 25.12.2007 року до боржника  ОСОБА_1 набуло Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на підставі договору відступлення від 26 травня 2017 року.
Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою, другою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Аналогічні приписи містяться у частині п`ятій статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі – Закон № 1404-VIII.
За змістом статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону № 1404-VIII, з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження №14-197цс21 дійшла висновку про те, що враховуючи завдання виконавчого провадження, як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження №14-197цс21 зазначила, що стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», п.1 ч.2 ст. 26 Закону №606-Х1У). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість штучно збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнути законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого часу. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права».
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження можлива в межах строку встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання та в межах відкритого виконавчого провадження.
Як вже зазначалося, рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.05.2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/80054/74/87288 від 25.12.2007 року в розмірі 33 054,66 доларів США, що станом на 16.05.2016 року еквівалентно по курсу НБУ 841 312,99 грн. та судовий збір у розмірі 3 654 грн. (а.с.77).
Відповідно до ст..223 ч.1 ЦПК України в редакції чинній на момент ухвалення рішення, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Відповідно до ст..294 ч.1 ЦПК України в редакції чинній на момент ухвалення рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Відповідно матеріалів справи, жодна із сторін рішення суду не оскаржувала. 
27.05.2016 року (день неділі - п`ятниця) закінчується строк на апеляційне оскарження (останній день на апеляційне оскарження).
З урахуванням вихідних днів 28.05.2016-29.05.2016 року (субота та неділя) рішення набрало законної сили – в понеділок 30.05.2016 року.
Відповідно до ч.1 п. 2 ст..22 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 року, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання складав 1 рік.
Відповідно до ч.2 п.1 ст..22 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 року, строки, зазначені у частині першій цієї  статті, встановлюються для  виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили. 
Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання розпочався з 31.05.2016 року (з наступного дня після набрання рішенням законної сили).
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, яким збільшено строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання до трьох років.
Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.
Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.
Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 10 червня 2020 року у справі № 522/11429/13-ц.
Оскільки, на момент набрання 05.10.2016 року чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановлений в редакції від 21.04.1999 року (1 рік) не закінчився, то у такому разі його строк, відповідно до наведених вище положень закону, збільшився до трьох років.
Таким чином, період протягом якого стягувач має пред`явити виконавчий лист до виконання становить з 31.05.2016 року по 31.05.2019 року.
Як вбачається з матеріалів справи, 20.10.2016 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» отримало виконавчі листи, що підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с.87).
У зв`язку з тим, що право вимоги за кредитним договором № 014/80054/74/87288 від 25.12.2007 року до боржника  ОСОБА_1 набуло ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на підставі договору відступлення права вимоги № 114/39-ФД-ДГ від 26.05.2017 року, останнє 13.09.2018 року (засобами поштового зв`язку а.с.100) звернулося із заявою до суду про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
Оскільки таке звернення відбулося в межах строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та заявником доведено відступлення йому прав вимоги за кредитним договором № 014/80054/74/87288 від 25.12.2007 року, колегія суддів не вбачає підстав для скасування законного рішення суду. 
Доводи апеляційної скарги, що суд не перевіряв оригінали договорів відступлення прав вимоги не спростовують правильність набутого висновку про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки надані заявником їх копії не викликають сумнівів у їх правомірності. 
Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Розглядаючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі - на предмет їх нікчемності.
Оскільки докази про нікчемність укладених договорів відсутні, апелянт їх не оспорює, підстав для відмови у здійсненні правонаступництва не має.
За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала першої інстанції без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -
        П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Главацького Юрія Анатолійовича - залишити без задоволення.
Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 березня 2022 року – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 17.02.2023 року.

Головуючий                  О.М. Таварткіладзе

               Судді:                  А.П. Заїкін

                                                                        С.О. Погорєлова