ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1289/22  Номер провадження 22-ц/814/2861/23	Головуючий у 1-й інстанції Цімбота Л.Г.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді Прядкіної О.В., 
суддів: Бутенко С.Б.,  Обідіної О.І., 
розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до приватного акціонерного товариства «Склоприлад» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільнення 
апеляційною скаргою адвоката Залозної Дар`ї Петрівни в інтересах приватного акціонерного товариства «Склоприлад»
на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року, прийнятого під головуванням судді Цімботи Л.Г. в м.Лохвиці, зі складанням повного тексту 29.12.2022 року ,- 
в с т а н о в и в :
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду з даним позовом. Зазначав, що з 1980 року по 28 квітня 2022 року він працював на різних посадах в ПрАТ «Склоприлад». 
28 квітня 2022 року був звільнений з посади начальника цеху «Термосувенір» і цього ж дня був припинений трудовий договір, на підставі ст. 38 КЗпП України. 
Однак, проведення виплат всіх сум, що належали йому при звільненні відповідач здійснив 09 серпня 2022 року.
Таким чином, затримка всіх виплат, що належали при звільненні становить 3 місяці. 
Посилаючись на вище наведене, просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за 3 місяці затримки всіх сум при звільненні, який складає 39 448,80 грн. 
Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року задоволено позов  ОСОБА_1  до приватного акціонерного товариства «Склоприлад» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні .
Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Склоприлад» на користь  ОСОБА_1 середній заробіток за 3 місяці затримки всіх сум при звільненні, що складає 39 448 ,80 грн. та 992,40 грн. сплаченого судового збору.
Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог.
Рішення оскаржила адвокат Залозна Д.П. в інтересах ПрАТ «Склоприлад», в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Вважає, що відповідачем доведено причинно-наслідковий зв`язок між військової агресією та неможливістю виконання зобов`язання підприємством перед ОСОБА_1 , в зв`язку з чим ПрАТ «Склоприлад» звільнено від відповідальності за порушення зобов`язання, передбаченої ст.ст. 116, 117 КзПП України, оскільки останнім доведено що це порушення сталося внаслідок форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України. 
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).
Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 працював в ПрАТ "Склоприлад".
Згідно з наказом № 501 від 28.04.2022 року з 28.04.2022 року його було звільнено за власним бажанням. 
В день звільнення працівнику ОСОБА_1 не було виплачено всі кошти, які було нараховано до виплати. 
Розрахунок з позивачем проведено 02.08.2022 року та 09.08.2022 року та загалом виплачена заробітна плата і вихідна допомога у розмірі 44767 грн.
Районний суд, задовольняючи позовні вимоги, рішення мотивував тим, що при розгляді справи позивачем повністю доведено позовні вимоги відповідно до ст.ст. 116,117 КЗпПП України, а відповідачем не спростовано аргументів позивача та не доведено те що, затримка виплати належних позивачу сум відбулася не з вини підприємства, а через обставини непереборної сили або форс-мажору.
Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком.
Згідно із частиною першою статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку настає відповідальність, установлена статтею 117 КЗпП України.
Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.
Працівник є слабшою, ніж роботодавець, стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця (наведена позиція викладена в пунктах 67, 69, 70, 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі N 761/9584/15-ц). 
Відповідно до ч.3 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили.
Так, підтвердженням існування обставин непереборної сили на підприємстві є сертифікат, виданий торгово-промисловою палатою у порядку та на підставі ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні».
Тому доводи апеляційної скарги, про те що відповідач звільнений від відповідальності перед працівником за затримку виплат належних працівникові сум не підтверджені належними доказами.
Лист торгово-промислової палати від 28.02.2022 року, на який посилається відповідач, не підтверджує наявність вказаних форс-мажорних обставин саме на ПрАТ «Склоприлад» (а.с.33).
Проте, апеляційний суд вважає визначений до стягнення розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 39 448,80 грн. непропорційно обтяжливим для роботодавця з урахуванням наступного.
Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц викладена правова позиція, що суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого  ст.117 КЗпП України.
Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16, і зазначила, що, зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи із середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до ст.117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
По справі встановлено, що наказом ПрАТ «Склоприлад» від 01.03.2022 року «Про часткове призупинення виробничої діяльності», згідно з яким у зв`язку з введенням на території України воєнного стану та неможливістю підприємства працювати на повну потужність, заборонено реалізацію та збут продукції підприємства до Росії та відповідно призупинено виробництво такої продукції. У зв`язку з тимчасовим припиненням роботи більшості виробничих підрозділів, працівникам підприємства надано можливість розірвати трудові відносини за власною ініціативою та за угодою сторін.
Позивач в цей же день був ознайомлений із вказаним наказом (а.с.31).
Отже, з урахуванням конкретних обставин даної справи, вбачається, що у товариства «Склоприлад» з березня 2022 року виникли труднощі в отриманні замовлень та забезпеченні працівників роботою, що відповідно вплинуло на його фінансовий стан та своєчасну виплату заробітної плати, колегія суддів приходить до висновку про зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача.
Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги адвоката Залозної Д.П., поданої в інтересах ПрАТ «Склоприлад», та зміни рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року і зменшення розміру стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1  середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні  до 20 000 грн.
Посилання на судову практику у інших справах, наведена в апеляційній скарзі, не може бути прийнята до уваги, так як не узгоджується з приписами ч.4 ст.263 ЦПК України.
Не підлягає також задоволенню клопотання представника відповідача щодо розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін, оскільки у даній справі наявні всі докази, оцінку яких колегія суддів може здійснити в письмовому провадженні.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката Залозної Дар`ї Петрівни в інтересах приватного акціонерного товариства «Склоприлад» задовольнити частково.
Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року змінити в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Склоприлад» на користь  ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зменшивши її розмір з 39 448,80  грн. до 20 000 (двадцяти тисяч) грн.   
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 24.03.2023 року.

Головуючий суддя                                                                 О.В. Прядкіна
Судді:                                                                                 С.Б. Бутенко
                                                                                                                       О.І. Обідіна