КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Єдиний унікальний номер справи № 754/11322/21                                  Головуючий у суді першої інстанції - Лісовська О.В.
Номер провадження № 22-ц/824/4132/2023                                      Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2023 року                                                                                          м. Київ
Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Яворського М.А. (суддя-доповідач),          Кашперської Т.Ц.,          Фінагеєва В.О.,
розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
ВСТАНОВИВ:
У липні 2021 року Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду першої інстанції із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, відповідно до якого просила стягнути з відповідача на свою користь 14 250,17 грн, а також понесені судові витрати.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 09 січня 2019 року о 11 год. 14 хв. на автодорозі Київ-Харків-Довжанський 30 км. + 500 м., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, чим порушив п. п. 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Також, наслідок даної ДТП зазнав механічних пошкоджень транспортний засіб марки «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався позаду.
Вказано, що на момент ДТП відповідач  ОСОБА_1  не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП автомобіль «Renault Clio» державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_3 , отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля заподіяна матеріальна шкода в розмірі 13 450,17 грн. 
Моторно (транспортне) страхове бюро України на виконання вимог Закону здійснило виплату відшкодування потерпілій особі - ОСОБА_3 в розмірі 13 450,17 грн. Також позивачем були понесені додаткові витрати на послуги експерта у розмірі 800 грн. Винним в даній ДТП визнаний відповідач ОСОБА_1 . Оскільки відповідач не бажає добровільно відшкодувати завдану шкоду, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти у рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 7 125,08 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн.  
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Моторне (транспортне) страхове бюро України подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що позивачем не було враховано вини обох водіїв у ДТП, оскільки Моторне (транспортне) страхове бюро України з врахуванням вини обох водіїв здійснило виплату у розмірі 13 450,17 грн. Таким чином, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що ціну позову потрібно ще раз ділити на кількість винних осіб.
Враховуючи зазначене, Моторне (транспортне) страхове бюро України просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року та ухвалити по справі нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а також здійснити розподіл судових витрат.
Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги МТСБУ, мотивував своє рішення тим, що у зв`язку із настанням події, передбаченої ст. 41 Закону МТСБУ 21 лютого 2019 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 13 450,17 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 912448 та оплату послуг аваркома (експерта) по справі №56416 у розмірі 800 грн. Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов`язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Разом з тим, оскільки винними у скоєній ДТП визнано двох водіїв, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , то відповідач зобов`язаний частково відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а саме у розмірі 7 125,08 грн.
Апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 09 січня 2019 року у Київській області сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями «Dacia» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та «Toyota» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Крім того, внаслідок даної ДТП зазнав механічних пошкоджень транспортний засіб марки «Renault Clio» державний номерний знак НОМЕР_3 , що був під керуванням ОСОБА_3 . 
Відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було визнано винними у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.5-6).
В подальшому, ОСОБА_3 21 січня 2019 року звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 09 січня 2019 року (а.с.7-8).
З матеріалів справи також вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП застрахована не була (а.с.12).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ТДВ «МСК», що підтверджується полісом №АМ/3303258 (а.с.22).
В матеріалах справи також міститься звіт №86/01/19 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу від 11 лютого 2019 року, складеного ФОП ОСОБА_4 , відповідно до висновків якого ранкова вартість КТЗ на момент пошкодження, в тому числі ПДВ 20% - 192 694,72 грн; вартість відновлювального ремонту КТЗ, в тому числі ПДВ 20% - 48 817,72 грн; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу складників КТЗ та ПДВ 20% на змінні складові та матеріали - 31 301,81 грн; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу складників КТЗ та без врахування ПДВ 20% на змінні складові та матеріали - 26 900,35 грн (а.с.13-16).
В матеріалах справи також міститься протокол технічного огляду колісного транспортного засобу «Renault Clio» державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_3 (а.с.17-18), ремонтна калькуляція №86/01/19 від 12 лютого 2019 року (19-21), заява ОСОБА_3 до МТСБУ від 21 січня 2021 року про перерахування грошових коштів на його розрахунковий рахунок (а.с.31).
Відповідно до рахунку-фактури №12/02/19 від 12 лютого 20198 року МТСБУ має сплатити 800 грн ФОП ОСОБА_4 за складання звіту. Відповідно до платіжного доручення №936522 від 27 березня 2019 року МТСБУ сплатило вказану суму на рахунок ФОП ОСОБА_4 (а.с.37, 39).
Відповідно до платіжного доручення №912448 від 21 лютого 2019 року МТСБУ переказало 13 450,17 грн на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 (а.с.39). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до ч. 33.1.4. ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Відповідно до п. п. "в" п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він, зокрема, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Так, судом встановлено, що позивач по справі МТСБУ здійснило виплату ОСОБА_3 суми страхового відшкодування у розмірі 13 450,17 грн, що підтверджується, платіжним дорученням (а.с.39).
Таким чином у позивача виникло право на зворотнє відшкодування вище вказаної суми із заподіювача шкоди, -  ОСОБА_1 , який не застрахував свою відповідальність як власник джерела підвищеної небезпеки, що передбачено п. п. "в" п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Разом з тим, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про часткове задоволення позовних вимог з тих підстав, що заявлену позивачем суму до стягнення необхідно зменшити вполовину, оскільки в ДТП винуватими визнано двох водіїв.
Так, відповідно до наданого звіту №86/01/19 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу від 11 лютого 2019 року, складеного ФОП ОСОБА_4 , вбачається, що вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу складників КТЗ та без врахування ПДВ 20% на змінні складові та матеріали - 26 900,35 грн (а.с.13-16).
Таким чином, з  матеріалів справи  вбачається, що  саме винними діями  водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2   завдано  матеріальної шкоди потерпілому у ДТП    ОСОБА_3   і  позивач  за зазначеним позовом - МТСБУ   відшкодував   ОСОБА_3 частину вказаної шкодив розмірі 50%  - 13450, 17 грн від визначеної суми матеріальної шкоди  26 900,35 грн., там мав право на її компенсацію в порядку регресу  за рахунок відповідача у вказаній справі - ОСОБА_1 .. 
При подачі позову позивачем було заявлено позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 14 250,17 грн, що складається із 13 450,17 грн страхового відшкодування, а також 800 грн, які були сплачені ФОП ОСОБА_4 за наданий звіт.
Таким чином, позивачем було заявлено до стягнення половину суми, яка підлягає до стягнення з обох винних водії, а тому необхідності повторного зменшення вказаної суми у суду першої інстанції не було. 
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача було порушено відповідачем, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно до ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Оскільки суд апеляційної інстанції визнав  вимоги позивача  доведеними тому на його користь  з відповідачів у справі підлягають стягненню судові витрати понесені ним під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 2 270 грн, а також в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 405 грн, що разом становить 5 675 грн.
Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (ЄДРПОУ 21647131, 02154, м. Київ, бульвар Русанівський, 8,) грошові кошти в порядку регресу у розмірі 14 250,17 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (ЄДРПОУ 21647131, 02154, м. Київ, бульвар Русанівський, 8,) понесені судові витрати у розмірі 5 675 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
 
Судді : 
 
          _______________                ________________                ______________
           М.А.Яворський                    Т.Ц.Кашперська                   В.О.Фінагеєв