Ухвала
 
17 березня 2023 року
м. Київ
справа № 451/874/21
провадження № 61-3653ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., 
розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 лютого   2023 року у справі за позовом ОСОБА_1                до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», Акціонерного товариства «Львівгаз» в особі Червоноградського відділення про визнання протиправним та скасування рішення центральної комісії по розгляду актів про порушення Акціонерним товариством «Львівгаз» та про донарахування об`єму природного газу та його вартості, зобов`язання Акціонерного товариства «Львівгаз» відновити газопостачання та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Львівгаз» в особі Червоноградського відділення про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у червні 2021 року звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», Акціонерного товариства «Львівгаз» в особі Червоноградського відділення (далі -АТ «Львівгаз») про визнання нечинним Акта № 006416 від 29 січня 2020 року, визнання дій                     зі складання акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості на суму 151 037, 97 грн протиправними та скасування                  акта-розрахунку, визнання протиправними дій щодо припинення газопостачання.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . 29 січня 2020 року ПАТ «Львівгаз» в особі співробітників Управління метрології ГКВО у місті Радехів складено акт № 006416 про порушення, про те, що у вказаному будинку виявлено несанкціонований газопровід, врізаний у ввідний газопровід, прихований у конструкції стіни,                      що на думку відповідачів використовується для безоблікового споживання газу        на опалення та приготування їжі. 10 лютого 2020 року представниками                         ПАТ «Львівгаз» складено Акт про виключення, а саме - відрізано самовільно встановлені впуски до Пги 2 шт. у літній кухні та підсобних приміщеннях.
12 березня 2020 року ПАТ «Львівгаз» прийняло рішення щодо задоволення Акту про порушення від 29 січня 2020 року № 006416 та надіслало йому повідомлення разом з рахунком на оплату № 60053340 від 27 квітня 2020 року на суму 151 037,97 грн, Акт розрахунок необлікованого обсягу природнього газу від 12 березня 2020 року та акт про припинення газопостачання .
Стверджував, що жодного самовільного безоблікового споживання газу у його будинку не здійснювалось, труби по стінах повністю усі під`єднані до лічильника,                                    а в вищезазначеному Акті зазначені неіснуючі труби, увесь газ споживався обліковувався через лічильник обліку природнього газу, повірка якого засвідчує його справність. 
Вказував, що 04 січня 2021 року без будь-яких попереджень та складання Актів відповідач припинив газопостачання до його будинку повністю.
Просив визнати нечинним Акт № 006416 від 29 січня 2020 року; визнати дії уповноважених осіб Червоноградського відділення АТ «Львівгаз» зі складання акту розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості на суму 151 037, 97 грн на підставі акту про порушення Кодексу газорозподільних систем № 006416 від 29 січня 2020 року протиправними та скасувати цей акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу; визнати протиправними дії відповідачів щодо припинення газопостачання до його будинку та зобов`язати відповідачів відновити газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 .
У вересні 2021 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» звернувся         до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , АТ «Львівгаз» в особі Червоноградського відділення про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу.
В обґрунтування зустрічних позовних вимог покликались на те, що представниками    АТ «Львівгаз» на об`єкті споживача було виявлено наявність несанкціонованого газопроводу, яке кваліфікується як несанкціонований відбір природного газу, про         що було складено Акт № 006416 від 29 січня 2020 року про порушення. АТ «Львівгаз» діяло в рамках чинного законодавства та здійснило нарахування необлікованого (спожитого) об`єму газу.
В зв`язку з викладеним просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу в розмірі 151 037,97 грн, стягнути з ОСОБА_1           на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» судовий збір, сплачений при подачі зустрічного позову.
Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 09 лютого            2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення центральної комісії по розгляду актів про порушення АТ «Львівгаз» щодо задоволення акта про порушення АТ «Львівгаз» щодо задоволення акта про порушення № 006416 від 29 січня 2020 року, який складений відносно ОСОБА_1    та про донарахування об`єму природного газу та його вартості в розмірі 151 037,97 грн. Зобов`язано АТ «Львівгаз» відновити газопостачання до житлового будинку       АДРЕСА_1 .
В задоволенні зустрічного позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» відмовлено.
Вирішено питання щодо судових витрат.
09 березня 2023 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», засобами поштового зв`язку, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою                      на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року, в якій заявник просить поновити строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень, скасувати рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року              і направити справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Повний текст оскаржуваної постанови складено 20 лютого 2023 року та надіслано        АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»21 лютого 2023 року,                      що підтверджується роздруківкою електронної поштової скриньки. Касаційну скаргу подано 09 березня 2023 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що строк на касаційне оскарження не пропущений.
Верховний Суд вивчив касаційну скаргу та додані до неї матеріали, зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судові рішення, ухвалені у справі незначної складності, тобто рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних          на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах                з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження,     та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову у цій справі є немайнові та майнові вимоги про визнання протиправним та скасування рішення центральної комісії по розгляду актів про порушення АТ «Львівгаз» та про донарахування об`єму природного газу та його вартості, зобов`язання відновити газопостачання, а також про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу.
Ураховуючи предмет та підстави позову, встановлені судами обставини, а також     те, що позивач є споживачем послуг з постачання природного газу, позов такої особи пред`явлено до організації, яка бере участь у наданні послуги з постачання природного газу.
Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься          до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.
Зазначена справа є незначної складності та не належить до винятків з цієї категорії спорів, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Урахувавши предмет позову, оскаржувані судові рішення, прийняті у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої     статті 389 ЦПК України.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
АТ «Львівгаз» зазначає, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки надання висновків Верховним Судом за результатами цієї скарги, зменшить прояви судами першої та апеляційної інстанцій надмірного формалізму.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).
Конституційним принципом судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судових рішень виключно у випадках, визначених законом.
Цьому конституційному принципові відповідає загальне правило пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України щодо того, що усі судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не підлягають касаційному оскарженню. Це означає, що рішення суду апеляційної інстанції у таких справах           є остаточним і подальшому оскарженню не підлягає.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своєму рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. Croatia), № 40160/12) наголосив на обмеженості доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (справа «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], № 36760/06, § 230, ЄСПЛ 2012). Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини                                            та основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і варто враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку,     а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції» (Levages Prestations Services v. France), § 45; рішення у справі «Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії» (Brualla Gomez de la Torre v. Spain), § 37; та «Козліца проти Хорватії» (Kozlica v. Croatia), § 32, № 29182/03, від 02 листопада 2006 року; «Шамоян проти Вірменії» (Shamoyan v. Armenia) § 29, від 07 липня 2015 року, № 18499/08).
Застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії», § 36; рішення у справі «Козліца проти Хорватії», § 33; рішення у справі ««Булфрахт Лтд» проти Хорватії», § 34, «Добріч проти Сербії» (Dobric v. Serbia), «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. CROATIA), № 2611/07 та § 54, від 21 червня 2011 року, № 15276/07; та «Йовановіч проти Сербії» (Jovanovic v. Serbia), § 48, від 02 жовтня 2012 року, № 32299/08).
Саме національний верховний суд, якщо цього вимагає національне законодавство, повинен оцінювати те, чи досягнуто передбачений законодавством поріг ratione valoris для подання скарги саме до цього суду. Відповідно, в ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи,                           що надходять до нього, верховний суд не може бути зв`язаний або обмежений помилками в оцінюванні зазначеного порогу, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього (згадане вище рішення     у справі «Добріч проти Сербії», § 54).
Також ЄСПЛ постановив ухвалу щодо неприйнятності заяви від 09 жовтня 2018 року, № 26293/18 у справі «Азюковська проти України» (Azyukovska v. Ukraine), у якій зазначив, що застосування критерію малозначності справи у справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
ЄСПЛ у цьому рішенні зазначив, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій він також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій.
За змістом прецедентної практики ЄСПЛ обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством порогу ratione valoris для скарг, що подаються на розгляд Верховного Суду, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у справі незначної складності, яка визнана судом малозначною, а отже, не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі потрібно відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»                    на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року у справі               за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», Акціонерного товариства «Львівгаз» в особі Червоноградського відділення про визнання протиправним та скасування рішення центральної комісії по розгляду актів про порушення Акціонерним товариством «Львівгаз» та про донарахування об`єму природного газу та його вартості, зобов`язання Акціонерного товариства «Львівгаз» відновити газопостачання                та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Львівгаз» в особі Червоноградського відділення про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:                                                                                       І. В. Литвиненко  
                                                                                                       А. І. Грушицький                          
                                                                                                       Є. В. Петров