Справа № 461/3204/20 	Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В. 	
Провадження № 22-ц/802/1006/22  Категорія: 60 	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
20 грудня 2022 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Федонюк С. Ю.,
секретар с/з Савчук Т. Ф.,
з участю:
представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 – ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, – Перша Луцька державна нотаріальна контора Волинської області, про стягнення боргу за кредитними договорами, за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що 18 січня 2018 року між банком та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № Р51.13054.003565066, відповідно до умов якого позичальник ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 30552 грн зі сплатою 19,5 % річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.
18 лютого 2019 року згідно з умовами договору комплексного банківського обслуговування, текст якого розміщено на інтернет - сторінці банку, між банком та позичальником було укладено угоду № С-202-009132-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, згідно умов якої позичальник отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків (ІВАN) – НОМЕР_2 ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого угодою № 1 ліміту кредитної лінії, доступного позичальнику. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії складає 48,00 % річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн, ліміт кредитної лінії, доступний позичальнику на момент укладення угоди № 1, складає 20000 грн.
Крім того 19 лютого 2019 року згідно з умовами зазначеного договору між банком та позичальником було укладено угоду № С-202-009144-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно з умовами угоди № 2 позичальник отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_3 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків (ІВАN) – НОМЕР_4 ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого угодою № 2 ліміту кредитної лінії, доступного позичальнику. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії складає 48,00 % річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн, ліміт кредитної лінії, доступний позичальнику на момент укладення угоди № 2, складає 20000 грн. Банк свої зобов`язання за кредитним договором та угодою № 1 та угодою № 2 виконав.
Позивач також зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_5 помер. На час відкриття спадщини за кредитним договором існувала непогашена заборгованість в розмірі 22155,09 грн, за угодою № 1 існувала непогашена заборгованість в розмірі 20579,46 грн, за угодою № 2 існувала непогашена заборгованість в розмірі 20320,71 грн. Після отримання інформації про смерть позичальника ОСОБА_5 АТ «Ідея Банк» надіслало до його спадкоємців три претензії кредитора від 08 серпня 2019 року, які 22 серпня 2019 року були отримані Першою Луцькою державною нотаріальною конторою Волинської області. Спадкоємці позичальника свого обов`язку щодо погашення наявної заборгованості за кредитним договором та угодами в межах вартості успадкованого ними майна не виконали.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як спадкоємців позичальника ОСОБА_5 , в користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № Р51.13054.003565066 від 18 січня 2018 року в розмірі 22155,09 грн, заборгованість за угодою № С-202-009132-19-980 від 18 лютого 2019 року в розмірі 20579,46 грн, заборгованість за угодою № С-202-009144-19-980 від 19 лютого 2019 року в розмірі 20320,71 грн, а також просив стягнути з відповідачів в користь банку судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2022 року у цій справі у задоволенні позову АТ «Ідея Банк» відмовлено.
Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ «Ідея Банк» задовольнити.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу АТ «Ідея Банк» залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу АТ «Ідея Банк» залишити без задоволення.
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 і представник відповідача ОСОБА_3 – ОСОБА_4 апеляційну скаргу позивача заперечили та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін. Представник третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області, подав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце судового засідання, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ «Ідея Банк», суд першої інстанції дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам частини 2 статті 1282 ЦК України.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.
За матеріалами справи судом установлено, що 18 січня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № Р51.13054.003565066, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 30552 грн зі сплатою 19,5 % річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.
Згідно з пунктом 2.1 кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 48 щомісячних внесках включно до 18 дня/числа кожного місяця.
Позичальник зобов`язаний повернути кредит, проценти, плату за обслуговування кредитної заборгованості достроково на вимогу банку у випадках, передбачених пунктом 4.2.3 цього договору (пункт 3.1.3 кредитного договору).
Пунктом 4.2.3 кредитного договору передбачено право банку вимагати дострокове повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків, а позичальник зобов`язаний на вимогу банку достроково виконати вказані грошові зобов`язання у випадках, зокрема, якщо позичальник порушив терміни сплати щомісячних платежів більш ніж на 1 (один) календарний місяць (т. 1, а. с. 14-17).
18 лютого 2019 року згідно з умовами договору комплексного банківського обслуговування, текст якого розміщено на інтернет - сторінці банку, між банком та позичальником була укладена угоду № С-202-009132-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (угода № 1).
Укладаючи угоду № 1, сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку з усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет - сторінці банку за електронною адресою: www.ideabank.ua, які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний (пункт 4).
Згідно з угодою № 1 позичальник отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків (ІВАN) – НОМЕР_2 ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого угодою № 1 ліміту кредитної лінії, доступного позичальнику. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії складає 48,00 % річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн, ліміт кредитної лінії, доступний позичальнику на момент укладення угоди № 1, складає 20000 грн (т. 1, а. с. 52).
Враховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту кредитної лінії є для нього відкличними та безризиковими, визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна позичальнику протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого угодою № 1 максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень.
Позивач повністю виконав свої зобов`язання за умовами угоди № 1, підтвердженням чого є виписка по поточному рахунку позичальника № НОМЕР_1 (т. 1, а . с. 54-59).
19 лютого 2019 року згідно з умовами кредитного договору між банком та позичальником була укладена угода № С-202-009144-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (угода № 2).
Укладаючи угоду № 2, сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами договору, який затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет - сторінці банку за електронною адресою: www.ideabank.ua, які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний (пункт 4).
Згідно з угодою № 2 позичальник отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_3 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків (ІВАN) – НОМЕР_4 ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого угодою № 2 ліміту кредитної лінії, доступного позичальнику. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії складає 48,00 % річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн, ліміт кредитної лінії, доступний позичальнику на момент укладення угоди № 2, складає 20000 грн (т. 1 а. с. 62).
Враховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту кредитної лінії є для нього відкличними та без ризиковими, визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна позичальнику протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого угодою № 2 максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень.
Позивач повністю виконав зобов`язання за умовами угоди № 2, підтвердженням чого є виписка по поточному рахунку позичальника № НОМЕР_3 (т. 1 а. с. 64, 65).
Судом крім того встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 30 липня 2019 року серії НОМЕР_5 (т. 1, а. с. 67).
Згідно з наданою АТ «Ідея-Банк» довідкою – розрахунком на час відкриття спадщини існувала непогашена заборгованість позичальника ОСОБА_5 за кредитним договором, розмір якої станом на 04 березня 2020 року складає 22155,09 грн, з яких основний борг – 21900,95 грн, прострочений борг – 136,41 грн, прострочені проценти – 117,73 грн (т. 1, а. с. 33); за угодою № 1 існувала непогашена заборгованість станом на 04 березня 2020 року в розмірі 20579,46 грн, з яких основний борг – 14018,08 грн, прострочений борг – 5439,42 грн, прострочені проценти – 1121,96 грн; за угодою № 2 розмір заборгованості позичальника станом на 04 березня 2020 року складає 20320,71 грн, з яких основний борг – 16206,98 грн, прострочений борг – 2856,61 грн, прострочені проценти – 1257,12 грн, про що була зроблена виписка по транзитному рахунку позичальника № НОМЕР_6 , яка сформована АТ «Ідея Банк» 04 березня 2020 року» (т. 1, а. с. 28-32).
08 серпня 2019 року АТ «Ідея Банк» надіслало спадкоємцям позичальника ОСОБА_5 три претензії кредитора, які 22 серпня 2019 року були отримані Першою Луцькою державною нотаріальною конторою Волинської області, що підтверджується листом нотаріальної контори від 22 серпня 2019 року за вихідним № 2086/02-14 (т. 1, а. с. 68-73, 75).
Перша Луцька державна нотаріальна контора Волинської області 17 лютого 2020 року повідомила банк про видачу 17 лютого 2020 року свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцям ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а. с. 76).
Також судом встановлено, що окрім спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спадщину прийняли малолітні діти спадкодавця ОСОБА_5 – син ОСОБА_6 19 ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_7 08 ІНФОРМАЦІЯ_3 17 лютого 2022 року, в інтересах яких заяви про прийняття спадщини подала їх законний представник ОСОБА_3 .
На ім`я кожного із 4-ьох спадкоємців – ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до змісту якого кожен зі спадкоємців має право на 1/4 частку у спадковому майні. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з квартира АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 127-150).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Договір є обов`язковим до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 статті 1268 ЦК України).
Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268 та в статті 1269 ЦК України.
Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).
Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Частиною 3 статті 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.  Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.  У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Системне тлумачення статті 16 та частини 2 статті 1282 ЦК України дозволяє зробити висновок, що по-перше норма частини 2 статті 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором).
Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «Ідея Банк», оскільки обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам частини 2 статті 1282 ЦК України, так як задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку. Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно.
Окрім того судом першої інстанції правильно встановлено, що станом на час звернення банку до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитними договорами після смерті спадкодавця ОСОБА_5 спадщину прийняли чотири спадкоємці – ОСОБА_1 (син спадкодавця), ОСОБА_3 (дружина спадкодавця), ОСОБА_6 (неповнолітній син спадкодавця) та ОСОБА_7 (неповнолітній син спадкодавця), а тому звернення до суду з позовною вимогою про солідарне стягнення боргу спадкодавця лише до двох спадкоємців є таким, що суперечить вимогам статті 1216 ЦК України.
Відповідальність спадкоємців за зобов`язаннями спадкодавця можливе виключно у розмірі, що пропорційна частці майнових прав кожного з них у спадковому майні, у зв`язку із чим необхідним є проведення грошової оцінки вартості спадкового майна на момент відкриття спадщини з огляду на наступне.
В пункті 32 своєї постанови № 5 від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Аналіз зазначеного законодавства дає підстави для висновку, що спадкоємці боржника за кредитним зобов`язанням зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у випадку пред`явлення у передбачений законом строк кредитором вимог до спадкоємців, що прийняли спадщину.
Доводи апеляційної скарги АТ «Ідея Банк» не спростовують висновків суду і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції  постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Ідея Банк» залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2022 року у цій справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий 

Судді