Дата документу 15.03.2023 Справа № 335/1177/23

Запорізький Апеляційний суд 

 
ЄУН 335/1177/23	Головуючий у 1-й інстанції Алєксєєнко А.Б.	
Пр. № 22-ц/807/853/23	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2023 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                        Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,
за участі секретаря                                        Камалової В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенівський відділ реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території
ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Черкашина І.І., заінтересована особа - Вознесенівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якій заявниця просить встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджан, який помер   ІНФОРМАЦІЯ_2  на тимчасово окупованій території України у м. Пологи Запорізької області. 
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Алєксєєнко А.Б. (а.с. 14).
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2023 року (а.с. 15-16) відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенівський відділ реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території. 
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні,  ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  у своїй вищезазначеній апеляційній скарзі просила ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. 
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 13 березня 2023 року, дану справу призначено до апеляційного розгляду з урахуванням її категорії (невідкладного розгляду).
Учасники цієї справи своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі не скористались.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату час та місце розгляду цієї справи всі учасники цієї справи не з`явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.
Навпаки, подали апеляційному суду заяви, в яких просили:
-представник заявника ОСОБА_1 – адвокат Леліков С.О. - розглядати дану справу апеляційним судом без участі сторони заявника, на задоволенні апеляційної скарги наполягав,
-заінтересована особа - Вознесенівський відділ реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - розглядати дану справу за відсутності його представника та винести рішення на власний розсуд. 
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: заяви учасників цієї справи задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.
В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Судовими рішеннями є: ухвали…, постанови…(ст. 258 ч. 1 ЦПК України).
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження (окремого) за вищезазначеною заявою заявника у цій справі, керувався ст. ст. 186, 258, 260, 315, 317, 318, 353 ЦПК України та виходив із такого.
Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті   ІНФОРМАЦІЯ_3  в м. Пологи Запорізької області громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявниця зазначила, що смерть мала місце на тимчасово окупованій території м. Пологи, Запорізької області, де не працюють державні органи України та відповідно неможливо зареєструвати факт смерті. Разом з цим, до заяви на підтвердження настання смерті ОСОБА_3 надано копію лікарського свідоцтва про смерть №310, виданого Комунальним підприємством «Пологовський центр первинної медико-санітарної допомоги» Пологівської міської ради 30.12.2022 року.
Згідно п. 14 глави 1 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених Наказом Міністерства юстиції України (від 18.10.2000 № 52/5 із змінами та доповненнями), у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника.
Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014р. № 1207- VIІ, державні органи і органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Разом з цим, копія лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_3 №310 була видана 30.12.2022 року Комунальним підприємством «Пологовський центр первинної медико-санітарної допомоги» Пологівської міської ради, та має відтиск штампу «Україна Комунальне підприємство «Пологовський центр первинної медико-санітарної допомоги» Пологівської міської ради, код 38742343, тобто видана органом утвореним на підставі та у порядку встановленому законами України.
Так, до заяви про встановлення факту смерті додано копію лікарського свідоцтва про смерть №310, виданого Комунальним підприємством «Пологовський центр первинної медико-санітарної допомоги» Пологівської міської ради 30.12.2022 року, яка завірена адвокатом Черкашиним І.І. 07.02.2023 відміткою «згідно з оригіналом». Зазначена обставина свідчить про те, що адвокату Черкашину І.І. було надано оригінал вищезазначеного свідоцтва, тобто він наявний у заявника. Проте, що у заявника відсутній оригінал лікарського свідоцтва про смерть №310, виданого Комунальним підприємством «Пологовський центр первинної медико-санітарної допомоги» Пологівської міської ради 30.12.2022 року у заяві про встановлення факту смерті не зазначено.
Вказані обставини свідчать про те, що заявник має можливість здійснити державну реєстрацію смерті у будь-якому органі державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».
Разом з тим, заявницею не додано доказів про те, що вона зверталась до органів реєстрації актів цивільного стану в Україні з таким зверненням, але їй було відмовлено у реєстрації факту смерті ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене, а також те, що порядок державної реєстрації смерті фізичної особи віднесено до повноважень органів державної реєстрації актів цивільного стану, і заявником не використана можливість зареєструвати вказаний факт в уповноваженому органі, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказана заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі, визначені п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України.
Проте із таким висновком суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.
Вказана ухвала суду першої інстанції вимогам законності та обґрунтованості у цій справі не відповідає, ґрунтується на припущеннях.
Помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що вищезазначена заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенівський відділ реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, не підлягає розгляду у цій справі в порядку цивільного судочинства (окремого провадження).
Оскільки, відповідно до роз`яснень, наданих в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.
Однак, «…під час розгляду судами справ про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положенні законодавства (лист Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 № 985/0/208-21 щодо скасування вимоги отримання відмови від органів державної реєстрації  актів цивільного стану в загальному доступі в Інтернет). 
Тобто звертатися спочатку до органу державної реєстрації актів цивільного стану в межах території підконтрольній владі України та отримати письмову відмову, не є обов`язковим, що узгоджується з вимогами ст. 317 ЦПК України (Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на території, на якій введено воєнний надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України) та ст. 318 ЦПК України (Зміст заяви).
Крім того, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що лікарське свідоцтво про смерть (21.12.2022 року - а.с.7) № 310 громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджан, Комунальним підприємством «Пологовський центр первинної медико-санітарної допомоги» Пологівської міської ради (у матеріалах цієї справи міститься лише його копія), видане вже в період існування (30.12.2022 року) тимчасово окупованої території України у м. Пологи Запорізької області.
Тому, само по собі це лікарське свідоцтво про смерть особи та зокрема його копія (а.с. 7) без рішення суду про встановлення факту смерті цієї особи не може бути підставою для реєстрації смерті вказаної особи на території України заявником, а має, як виняток, братися судом до уваги та розцінюватися разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду по суті справи про встановлення факту смерті особи в порядку ст. 317 ЦПК України.
Крім того, в порядку ст. 12 ч. 5, 81 ч.7 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 09.02.2023 року про відмову у відкритті провадження за вищезазначеною заявою заявника ОСОБА_1 , апеляційним судом встановлено, що станом на час перегляду цієї справи апеляційним судом вже існує рішення іншого суду в іншій справі, а саме: Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2023 року у справі ЄУН 334/1418/23, яким заяву ОСОБА_1 вже розглянуто по суті та задоволено, встановлено факт смерті гр. України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер   ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Пологи Запорізької області (інформація із Єдиного державного реєстру судових рішень - у матеріалах цієї справи).
В силу вимог ст. 186 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення…про той самий предмет і з тих самих підстав… за тими самими вимогами… 
Проте, такі підстави були відсутні у суду першої інстанції станом на час постановлення оскаржуваної ухали у цій справі 09.02.2023 року, а апеляційний суд - має виходити при перегляді законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 09.02.2023 року у цій справі саме із наявності (відсутності) підстав для відмови у відкритті провадження у цій справі саме станом на дату постановлення цієї ухвали, тобто 09.02.2023 року.
При вищевикладених обставинах, апеляційним судом встановлено, що підстави для відмови судом першої інстанції у відкритті провадження за вищезазначеною заявою заявника у цій справі, передбачені ст. ст. 186 ч. 1 п. 1 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства) відсутні.
Таким чином, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.
Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення процесуального питання) до суду першої інстанції. 
Крім того, апеляційним судом встановлено, що стороною заявника, як апелянтом, при подачі вищезазначеної апеляційної скарги був сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн. (квитанція наявна у матеріалах цієї справи).
Проте, в силу вимог ЦПК України в разі скасування вищезазначеної ухвали суду першої інстанції про у цій справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (вирішення процесуального питання), питання про розподіл цих витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, вирішується у подальшому судом першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 12, 81-82, 89, 141, 367, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2023 року у цій справі скасувати.
Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 17.03.2023 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.