ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/5960/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 лютого 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Шелест С.Б., суддів: Горяйнова А.М., Пилипенко О.Є., розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області, в якому просили суд: 
визнати протиправним нездійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахунку та виплати основної пенсії, призначеної відповідно до статті 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01.01.2022, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції закону від 01.07.2021 та вже встановлених судами України обставин та рішень, без застосування формули, зазначеної в Постанові Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» чи інших формул, з 01.01.2022, а саме, основної пенсії у щомісячному розмірі 5 х 6500,00 = 32500,00 грн.; 
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їх основної пенсії, призначеної відповідно до статті 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01.01.2022, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції закону від 01.07.2021 та вже встановлених судами України обставин та рішень, без застосування формули, зазначеної в Постанові Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» чи інших формул, з 01.01.2022, а саме, основної пенсії у щомісячному розмірі 5 х 6500,00 = 32500,00 грн., та зобов`язати надати ці розрахунки пенсій позивачам.
В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що відповідачем протиправно не проводиться з 01.01.2022 перерахунок пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2022, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII). Зазначено, що право на отримання пенсії у розмірі, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня календарного року неодноразово встановлювалося рішеннями судів, що набрали законної сили, у тому числі, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 у справі №620/555/21. Втім, починаючи з 01.01.2022 органом Пенсійного фонду знову не здійснюється перерахунок пенсії позивачів із застосуванням частини третьої статті 59 Закону №796-XII, відповідно до якої заробітна плата при обчисленні пенсії має визначатися виходячи саме з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. 
У поданих апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, про задоволення позову. 
Від відповідача відзиву на апеляційні скарги позивачів не надходило.
Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, справу розглянуто у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується посвідченням категорії 1 серії НОМЕР_1 , виданим 21.02.2019, та посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 10.07.2020 .
ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, особою з інвалідністю І групи, що підтверджується посвідченням категорії 1 серії НОМЕР_3 , виданим 21.02.2019, та посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 19.08.2005.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 у справі №  620/555/21 адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про  зобов`язання вчинити дії було задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати його основної пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01.01.2021, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 його основної пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня 2021 року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку та виплати його основної пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня 2021 року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 його основної пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня 2021 року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021; у задоволенні позову в іншій частині позовних вимог було відмовлено.
Відповідно до протоколів призначення пенсії, позивачам з 01.01.2021 нараховано пенсії, основний розмір яких складає 30000,00 грн. (обчислений у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2021 року). 
Позивачі, вважаючи протиправним не проведення відповідачем перерахунків їх пенсії з 01.01.2022 у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01.01.2022 відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-XII у редакції від 01.07.2021, звернулись до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що частина третя статті 59 Закону №796-XII, яка регулює особливості обчислення пенсій по інвалідності військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, з 01.01.2022 викладена у новій редакції, згідно з якою заробітна плата при обчисленні пенсії визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Посилаючись на нову редакцію частини третьої статті 59 Закону №796-XII, а також на рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 згідно з яким передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними та механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, суд першої інстанцій дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачам їх основної пенсії, призначеної відповідно до статті 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01.01.2022, відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-XII. Також судом першої інстанції зауважено, що у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №620/555/21 питання можливої зміни законодавства не досліджувалось, як і не встановлювалось право позивачів на перерахунок пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2022. 
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мотивовані неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивачі наголошують, що отримують пенсію, призначену відповідно до статті 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992  №2262-XII (далі - Закон №№2262-XII), але у розмірі, передбаченому частиною третьою статті 59 Закону №796-XII. Зазначають, що їх право на отримання основної пенсії, обрахованої виходячи із з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, неодноразово встановлювалось судовими рішеннями, у тому числі, у справах №№620/1690/19, 620/1758/19, №620/1155/20, №620/555/21. Зауважують, що суд першої інстанції, посилаючись на частину третю статті 59 Закону №796-XII у новій редакції, яка містить посилання на обчислення пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до статті 54 Закону №796-XII, фактично скасував набуте позивачами право на обчислення пенсії у відповідному розмірі як осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону №2262-XII. 
Колегія суддів апеляційного суду, виходячи з меж апеляційного перегляду, встановлених статтею 308 КАС України, погоджується з позицію суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, вважаючи при цьому за необхідне зазначити наступне. 
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 2 цього Закону визначені, зокрема такі види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Аналогічні приписи закріплено і у статтях 9, 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку (стаття 6 Закону №1788-XII).
Статтею 15 Закону №1788-XII визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Пунктом 13 Прикінцевих положень Закону №1058-IV встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про прокуратуру» та цього Закону, призначається одна пенсія за вибором особи. 
Аналіз наведених положень свідчить про те, що законодавче регулювання пенсійного забезпечення передбачає обрання пенсіонером одного виду державної пенсії за його вибором.
Відповідно до частини першої статті 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Стаття 54 Закону №796-XII регулює державну пенсію осіб з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою (категорія 1).
Розділ ІІІ Закону №2262-XII, у свою чергу, регулює умови призначення, розміри та особливості нарахування державної пенсії по інвалідності, призначеної за Законом №2262-XII.
Таким чином, пенсія по інвалідності, призначена за Законом №2262-XII, та пенсія по інвалідності, призначена за статтею 54 Закону №796-XII, є двома окремими видами основної державної пенсії. 
Особливості призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, передбачені у  статті 59 Закону №796-ХІІ
Частинами першою статті 59 Закону №796-ХІІ встановлено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.
Частиною другою статті 59 Закону №796-ХІІ встановлено, що військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.
Частиною третьою статті 59 Закону №796-ХІІ у редакції, чинній до 31.12.2021, передбачалось, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону (Закону №796-ХІІ) або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Пунктом 4 Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 29.06.2021 №1584-IX, який набрав чинності з 01.01.2022 (далі - Закон №1584-IX), частину третю статті 59 Закону №796-ХІІ викладено у наступній у редакції: «при обчисленні пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа військовослужбовців, у тому числі військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали безпосередню участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт під час проходження військової служби (військових зборів), внаслідок чого стали особами з інвалідністю, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».
За змістом апеляційних скарг позивачі вважають, що Закон №1584-IX скасував їх право на отримання основного розміру пенсії, що призначений за законом №2262-XII, у розмірі, передбаченому частиною третьою статті 59 Закону №796-ХІІ, а саме п`яти мінімальних заробітних плат, встановлених на 01 січня відповідного року. Так, позивачі вважають, що починаючи з 01.01.2022 положення частини третьої статті 59 Закону №  796-ХІІ не регулюють порядок обчислення пенсії, призначеної за Законом №2262-XII.
Також позивачі вважають, що оскільки таке їх право встановлено рішеннями суду, що набрали законної сили, відповідач має і у подальшому проводити перерахунок їх пенсії у п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року в незалежності від правового регулювання. 
Колегія суддів апеляційного суду в розрізі наведених доводів вважає за необхідне відмітити наступне. 
Системний аналіз частини третьої статті 59 Закону №796-XII в обох редакціях, частин першої, другої статті 59 Закону №796-XII, статей 49, 54 Закону  №796-XII дає підстави для висновку, що порядок обчислення пенсій по інвалідності, передбачений частиною третьою статті 59 Закону №796-XII, стосується державної пенсії по інвалідності, призначеної за Законом №796-XII, а не пенсії по інвалідності, призначеної за Законом №2262-XII. 
Оскільки законодавче регулювання пенсійного забезпечення передбачає обрання пенсіонером одного виду державної пенсії за його вибором, запропонований позивачами варіант одночасного застосування умов, норм і порядку пенсійного забезпечення, що визначені законами №796-XII та №2262-XII для пенсій по інвалідності як основного виду пенсії, не базується на законі.
Зазначена позиція суду першої інстанції також узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 21.04.2021 у справі №520/12609/19. 
За вказаних обставин, посилання позивачів щодо скасування їх прав як осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону №2262-XII, у зв`язку із прийняттям Закону №1584-IX, є помилковим. 
При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з протоколами перерахунку пенсій, наявними у матеріалах справи, позивачі отримують пенсію на підставі Закону №2262-XII: ОСОБА_1 - з 01.06.2022, ОСОБА_2 - з 01.09.2022.
Згідно з протоколами призначення пенсій, які також наявні в матеріалах справи, ОСОБА_1 у період з 01.01.2022 по 31.05.2022, а ОСОБА_2 у період з 01.01.2022 по 31.08.2022 перебували на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області як особи, які отримують пенсію по інвалідності на підставі Закону №796-XII.
Тобто, у вказані періоди позивачі мали право на перерахунок їх основного розміру пенсії на підставі частини третьої статті 59 Закону №796-XII.
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову у вказаній частині, колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-XII в редакції, чинній з 01.01.2022 при обчисленні пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа військовослужбовців, у тому числі військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали безпосередню участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт під час проходження військової служби (військових зборів), внаслідок чого стали особами з інвалідністю, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №1210).
Відповідно до пункту 1 Порядку №1210 він визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення.
Пунктом 9-1 Порядку №1210 встановлено, що за бажанням осіб із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", стосовно яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, пенсії по інвалідності, а також пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа розраховуються виходячи із заробітної плати, визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, та обчислюються за формулою: 
П=Зс х Кзс х Кв/100%,  
де П - розмір пенсії; 
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої (якого) сплачено страхові внески за 2014-й, 2015-й та 2016 роки, збільшена (збільшений) на відповідні коефіцієнти збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої (якого) сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, визначені починаючи з 2019 року згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663); 
Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати (доходу), який враховується під час обчислення пенсії;
Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).
Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати (доходу), який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: 
Кзс=(Зп(мін)х5)/ Зс1,
де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;
Зс1 - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в Україні в цілому, з якої (якого) сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.
Таким чином, частиною третьою статті 59 Закону №796-XII в редакції, чинній з 01.01.2022, визначено, що заробітна плата при обчисленні пенсії за цією статтею визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
При цьому Закон №796-XII не містить положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Водночас зазначена стаття містить положення, які передбачають проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Порядок №1210, у свою чергу, містить формулу, однією зі складових якої є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України  є найважливішою функцією держави.
У Рішенні №3-рп/2012 від 25.01.2012 Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі, щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.
Отже, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Нормативно-правові акти, які видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягають обов`язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян.
За вказаних обставин, колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції щодо відсутності підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їх основної пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01.01.2022, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період, починаючи з 01.01.2022.
Зазначена позиція суду відповідає позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 20.05.2020 у справі №520/12609/19.
При цьому колегія суддів апеляційного суду враховує, що у межах спірних правовідносин наявне рішення суду, що набрало законної сили, зокрема, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 у справі №620/555/21, якою відповідача зобов`язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їх основного розміру пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня 2021 року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021. 
Відповідно до частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що в межах судового розгляду справи №620/555/21 право позивачів на перерахунок пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2022, не встановлювалось. 
Зазначеним рішенням встановлено право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виплату основної пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01.01.2021, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021.
За вказаних обставин, виходячи з принципу обов`язковості судового рішення, позивачі мають право на виплату основної пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01.01.2021, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021
У той же час, наявності підстав для перерахунку пенсій позивачів з 01.01.2022 у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01.01.2022, судом апеляційної інстанції у спірних правовідносинах не встановлено.
За вказаних обставин, висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову є обґрунтованим. 
Доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Обставини справи судом першої інстанції встановлено правильно. Порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не допущено. 
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 242, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 у справі №620/5960/22 залишити без змін. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Cуддя-доповідач                                                                                                                                 С.Б. Шелест
Судді                                                                                                                                                    А.М. Горяйнов
О.Є. Пилипенко