КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 369/5325/16-ц
провадження № 22-ц/824/1010/2023
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня  2023 року                                                                                        м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
судді - доповідача Кирилюк Г. М.
суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.
при секретарі Кошель К. А.   
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз» до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про припинення договору бронювання об`єкту будівництва, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз», треті особи: ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Величко Лариси Петрівни на рішення  Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2022 року в складі судді Ковальчук Л.М.,
встановив:
 
10.06.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргаз» (далі - ТОВ «Укргаз») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору.
Позовні  вимоги обґрунтовані тим, що 22.02.2008 між ТОВ «Укргаз» та ОСОБА_1 укладено договір участі у будівництві об`єкту, який визначає порядок виконання сторонами обов`язків, які передбачені договором та Інформацією про випуск облігацій, а також порядок погашення лоту облігацій і передачі об`єкта нерухомості відповідачу.
29.02.2008 між сторонами було укладено договір бронювання об`єкту будівництва, згідно якого ТОВ «Укргаз» бронює за ОСОБА_1 об`єкт будівництва, що будується за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з п. 4.2.4 зазначених договорів відповідач зобов`язалася оплатити та пред`явити  ТОВ «Украгаз» до погашення 8 570 штук емітованих позивачем іменних бездокументарних цільових облігацій серії В, а товариство зобов`язується збудувати та передати відповідачу в погашення облігацій вищевказану квартиру. Відповідно до п. 14.1 Інформації дата початку погашення облігацій 02.09.2009, але не раніше дати введення будинку №15 (фактична адреса після введення даного будинку в експлуатацію). Будинок введено в експлуатацію 29.04.2010, що підтверджується сертифікатом відповідності №16411002200.
Незважаючи на те, що строк погашення облігацій настав ще 02.06.2011, у порушення п. 4.2.4 договору відповідач до цього часу не пред`явила облігації до погашення. Внаслідок тривалого порушення відповідачем умов договору, ТОВ «Укргаз» зазнало значної шкоди. Так, будучи  балансоутримувачем квартири,  ТОВ «Укргаз» зобов`язане сплачувати  житлово-комунальні  послуги. Внаслідок непогашення   облігацій, ТОВ «Укргаз»   не може  отримати розпорядження НКЦПФР про скасування  реєстрації  випуску облігацій серії В та анулювання  свідоцтва  про  реєстрацію  випуску облігацій №663/2/06 від 24.10.2006. Крім того,  ТОВ «Укргаз» як емітент цінних паперів повинен  уже  більше  5 років нести додаткові  витрати на  обслуговування   в Національному  депозитарії  України цієї  емісії, на подачу  обов`язкової звітності до   НКЦПФР,  в тому числі, на  оплату аудиторській компанії  послуг  за підтвердження  достовірності вказаної звітності, яка становить  42 000,00 грн  на  рік.
У зв`язку з наведеними обставинами ТОВ «Укргаз», уточнивши свої вимоги, просило суд розірвати договір бронювання об`єкту будівництва від 29.02.2008 №7/1/12/78/Ж.  
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 03 квітня 2018 року, позов задоволено. Розірвано договір бронювання об`єкту будівництва від 22.02.2008 №7/1/12/78/Ж, укладений між  ТОВ «Укргаз»  та ОСОБА_1 . Стягнуто  з ОСОБА_1 на користь  ТОВ «Укргаз» понесені витрати  по сплаті  судового  збору  в розмірі  1378,00  грн. 
Постановою Верховного Суду від 12 червня 2019 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 03 квітня 2018 року скасовано. Справу передано  на  новий розгляд  до  суду  першої  інстанції. 
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Укргаз», третя особа: ОСОБА_2 , в якому просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_3 .
Посилалась  на  ті підстави,  що  договір  №7/1/12/78/Ж бронювання  об`єкту будівництва від 22.02.2008 та договір участі у будівництві об`єкту №7/1/12/78/Ж від 22.02.2008 є чинними, обов`язки  по  договорам  не  припинені,  а тому  підлягають  виконанню. На  сьогоднішній день вона передала повністю  оплачений Лот облігацій  згідно договору купівлі-продажу облігацій №Б-328/81-06-2/2008/001 від 28.03.2008 позивачу.  Вона виконала усі зобов`язання по договору бронювання №7/1/12/78/Ж  об`єкту будівництва від 22.02.2008 та договору участі у будівництві об`єкту №7/1/12/78/Ж від 22.02.2008, тому ТОВ  "Укргаз" повинен був у найкоротший термін повідомити про дату підписання акту приймання-передачі об`єкта будівництва - квартири АДРЕСА_3 .  ТОВ  "Укргаз"  не  повідомило про  дату підписання  акту приймання-передачі об`єкта будівництва,  що  свідчить  про його  ухилення від  виконання  обов`язків згідно  договорів бронювання  та участі у будівництві. 
13.02.2020 ТОВ «УКРГАЗ» подало заяву про зміну предмету позову.
Просило суд припинити договір бронювання об`єкту будівництва №7/1/12/78/Ж від 22.02.2008 у зв`язку з виконанням сторонами його умов.
Зазначило, що  строк погашення облігацій настав ще 02.06.2011, відповідач подала до погашення Лот облігацій лише 08.02.2019, чим порушила  строк  погашення  облігацій. Дотримуючись   тримісячного терміну, передбаченого  п.14.4 Інформації  про  випуск, ТОВ  «Укргаз» 19.04.2019  перерахувало  номінальну  вартість   лоту облігацій на рахунок,  відкритий  в АТ «КБ «ГЛОБУС».  27.05.2019  ОСОБА_1 отримала  номінальну  вартість  лоту облігацій у банку,  зробивши волевиявлення   та фактично  відмовилась від  об`єкту будівництва. Взяті зобов`язання  сторонами виконані  в повному обсязі.   
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2022 року, з урахуванням ухвали суду від 27 липня 2022 року про виправлення описки,  позов ТОВ «Укргаз» до ОСОБА_1 , третя особа: ПАТ КБ «Надра» про припинення договору бронювання об`єкту будівництва задоволено.
Припинено договір бронювання об`єкту будівництва №7/1/12/78/Ж від 29.02.2008, укладений між ТОВ «Укргаз» і ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укргаз»  понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 грн.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 то ТОВ «Укргаз», третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 9 605 грн на користь держави.
В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Величко Л. П. просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2022 року та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісних позовних вимог та задовольнити зустрічні позовні вимоги.
Стягнути з позивача на  користь  відповідача   суму сплаченого  судового  збору  за подання  апеляційної скарги в розмірі  16 474,50 грн. 
Вважає,  що ТОВ «Укргаз» обрано  неналежний  спосіб захисту  своїх прав та інтересів, що  є  підставою для  відмови у позові. 
Звертає  увагу, що норми  цивільного  законодавства, зокрема статті 16  ЦК  України,  не  передбачає такого  способу захисту    права та інтересу, як визнання  в судовому  порядку  припиненим договору  бронювання  об`єкту будівництва, а  реалізація  такого  способу  захисту,  як зміна  або  припинення  правовідношення,  може  відбуватися шляхом  розірвання  договору  в судовому  порядку,  що  має  інший правовий зміст.  
Відповідні  правові позиції викладено  у постановах  Великої Палати Верховного  Суду  від 27.11.2018  у справі  №905/2260/17,   від 19.01.2021  у справі  №916/1415/19, постанові Верховного  Суду  від  05.02.2020 у справі  №914/393/19.
Вважає,  що  судом  неправомірно  прийнято до  розгляду  заяву   про  зміну  предмету позову. Заява про  зміну  предмета позову  від  13.02.2020  є фактично  поданням  окремого  позову з іншим предметом  та підставами позову.  
Позивачем не  надано  належних доказів  на  підтвердження  відмови  ОСОБА_1   від  об`єкту будівництва та факту отримання  коштів з каси банку.  Довідка AT «КБ «Глобус» за вих. №72/01-23/34 від 23.01.2020 таким доказом не є. 
Зазначає, що ОСОБА_1    виконала  свої зобов`язання в повному обсязі,  при цьому  пропуск строку  виконання  зобов`язання  виник у неї у зв`язку з існуванням  виконавчих проваджень та арештів,  накладених  в ході  здійснення  виконавчих дій державними виконавцями   на  все її  майно  та облігації  у кількості 8 570 штук,  які обліковувались  на  рахунку  в депозитарній установі  АТ «Укргазбанк», що  підтверджується  належними та допустимими доказами. 
Істотне  порушення  умов  договору  бронювання  та участі у будівництві  об`єкту будівництва  щодо  несвоєчасного  погашення  облігацій відсутнє. Забудовник  здійснив будівництво  житлового комплексу та ввів об`єкт в експлуатацію, що  свідчить  про  відсутність  шкоди,  оскільки  останній  не  позбавився того, на  що  розраховував при укладенні  договору  та досягнув його  мети.
Застосовуючи до   спірних правовідносин  вимоги ст. 651  ЦК  України,  суд першої інстанції   не  досліджував обставин  істотності  порушення  умов договору  відповідачем.
Оскільки  належними та допустимими доказами підтверджується, що   ОСОБА_1   виконала  свої зобов`язання  за договором  та повністю  передала   оплачений лот, судом  неправомірно   було  відмовлено   в задоволенні  її зустрічного позову   про  визнання  за нею права  власності на  квартиру. 
Додатково  зазначила,  що  станом  на момент подання апеляційної скарги на рішення суду, квартира АДРЕСА_3   була  відчужена  позивачем  ОСОБА_3 за договором купівлі - продажу від 07.10.2020, що  змусить ОСОБА_1 звертатись до суду та вживати додаткові засоби для захисту та відновлення своїх прав та інтересів.
У відзиві на  апеляційну  скаргу  представник ТОВ  «УКРГАЗ» - адвокат Неведомський В. О.  просить  залишити апеляційну  скаргу  без задоволення,  а рішення  суду  першої  інстанції без змін. 
Посилається на  те, що   у зв`язку з  невиконанням  ОСОБА_1   своїх зобов`язань    щодо вчасно  пред`явлення  лоту облігацій до погашення,  відповідно  до  п. 5.4, 7. 2  Договору  бронювання,  дія цього  Договору  припиняється,  а ТОВ  "Укргаз" набув право  бронювати  Об`єкт будівництва за іншим замовником. 
Розглянувши справу в межах  заявлених позовних вимог,  дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно  наявні  у справі  докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність,достатність  і взаємний зв`язок  у сукупності,  з`ясувавши усі обставини справи,  суд першої інстанції  дійшов правильного  висновку, що  позовні  вимоги  ТОВ  "Укргаз" до ОСОБА_1   про припинення  договору  бронювання   об`єкту будівництва  підлягають  задоволенню.
Щодо  зустрічного  позову  зазначила,  що   ОСОБА_1  здійснила  погашення  лоту облігацій  шляхом перерахування  їх на рахунок  Емітента  лише  08.02.2019, більше  ніж  через  8 років  після закінчення  терміну  погашення  облігацій.  Після  чого, 19.04.2019  ТОВ  "Укргаз" було  відкрито  в АТ  "КБ  "ГЛОБУС"  рахунок  (ескроу)  та підписано  договір  рахунку  умовного  зберігання  (ескроу).  23.05.2019  до АТ  "ГЛОБУС" надійшла  заява на виплату коштів із зазначеного  рахунку  умовного  зберігання  ескроу від  ОСОБА_1 на  підставі якої   АТ КБ "ГЛОЛБУС" здійснив виплату  номінальної вартості  лоту облігацій  по  ОСОБА_1 , що  підтверджується  відповідною довідкою. Таким чином  є доведеним та встановленим, що ОСОБА_1   завершила   процедуру   погашення  лоту облігацій та отримавши номінальну  вартість  лоту  облігацій  визнала  допущені порушення   щодо порядку   та строків пред`явлення   лоту облігацій  до погашення та неможливість   отримання  об`єкту  нерухомості у власність  в подальшому.
Інші учасники справи  правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
В  судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Величко Л. П. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Представник ТОВ «Укргаз» - адвокат Гуріна   Г. В.  просила  апеляційну  скаргу  залишити без  задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Інші  учасники справи  в судове  засідання  не  з`явились,  про  день, час та місце  розгляду справи  повідомлені  судом  належним чином. 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом  встановлено, що 22 лютого 2008 року між ТОВ «Укргаз» та ОСОБА_1   укладено договір № 7/1/12/78/Ж участі у будівництві об`єкту. Предметом  договору  є порядок  виконання  замовником  та забудовником  обов`язків,  які визначені  договором  та Інформацією  про  випуск Облігацій, а також   порядок  погашення  Лоту облігацій і передачі об`єкта нерухомості замовнику. 
29 лютого 2008 року між ТОВ «Укргаз» (забудовник)  та ОСОБА_1 (замовник)  укладено договір 7/1/12/78/Ж бронювання об`єкта будівництва (далі - Договір).
Згідно умов цього Договору умовою передачі Об`єкту будівництва замовнику  є передача останнім повністю оплаченого Лоту облігацій до погашення. Передача Лоту облігацій забудовнику здійснюється шляхом перерахування Лоту облігацій на рахунок в цінних паперах, відкритий забудовником за відповідними реквізитами. Упродовж терміну, визначеного Інформацією про випуск облігацій як термін для погашення облігацій (Лоту облігацій), забудовник приймає від замовника повністю оплачений замовником лот облігацій та погашає такий Лот облігацій передачею замовнику об`єкту будівництва у порядку, передбаченому цим Договором та Інформацією про випуск (п. 3.1, 3.2).
Замовник зобов`язаний, зокрема, оплатити  повну вартість   Лоту облігацій у строк,   передбачений Договором  купівлі-продажу  облігацій ( п.4.2.3); передати забудовнику Лот облігацій до погашення упродовж терміну, визначеного інформацією про випуск ( п.4.2.4);  виконувати інші обов`язки, які передбачені Інформацією про випуск облігацій (п.4.2.10).
Забудовник зобов`язаний: не  проводити  та не  передавати  майнові  права на  Об`єкт  будівництва,  а також не  укладати   нові   договори  на  бронювання Об`єкту будівництва на користь  третіх осіб крім випадків  втрати  замовником права на  придбання  Облігацій, або в разі   відчуження  замовником  Лоту облігацій  або частини Лоту на  користь  третіх осіб (п.4.4.1);  погасити  повністю сплачений замовником та переданий до погашення лот облігацій у порядку, передбаченому умовами цього Договору та Інформацією про випуск облігацій (а.4.4.2).
У  випадку невиконання  замовником  своїх зобов`язань, передбачених  цим Договором, дія цього  договору  припиняється,  а забудовник  має право  бронювати  Об`єкт будівництва за іншим замовником (а.5.4).  
Згідно специфікації приміщення, що бронюється за договором, розташоване на АДРЕСА_4 .
28 березня 2008 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Ексінор», яке діє від свого імені та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду «Ексінор-1» недиверсифікованого виду закритого типу, від імені та за дорученням якого в якості повіреного діє ВАТ КБ «Надра»,  та ОСОБА_1   укладено договір купівлі-продажу облігацій № Б-328/81-06-2/2008/001.
За умовами договору продавець продає, а покупець купує наступні цінні папери: облігації звичайні іменні цільові, форма існування - бездокументарна, серія В, загальна кількість 8 570 штук, загальна договірна вартість цінних паперів -   642 750,00 грн.
Облігації, визначені в пункті 1.1 цього договору, продавець продає, а покупець купує лотами, характеристика яких наведена в додатку № 1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною. Покупець зобов`язаний в строк до 28 березня 2008 року оплатити облігації в розмірі, визначеному в пункті 2.1 договору, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок № НОМЕР_1 в Київське РУ ВАТ КБ «Надра». Грошова сума в оплату вартості облігацій вважається сплаченою покупцем продавцю з моменту остаточного зарахування всієї загальної договірної вартості облігацій за рахунок продавця.
Будинок, де знаходиться об`єкт нерухомості, введено в експлуатацію 02 червня 2011 року з присвоєнням об`єкту поштової адреси: АДРЕСА_2 ,  що  підтверджується рішенням № 5 виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району, а також сертифікатом відповідності №16411002200.
08 червня 2016 року ТОВ «Укргаз» направило ОСОБА_1   вимогу про виконання договору, в якій вимагав до 10 червня 2016 року виконати вимоги пункту 4.2.4 договору та пред`явити облігації до погашення.
Відповідно до Інформації про випуск облігацій, зареєстрованої Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, згідно свідоцтва про реєстрацію випуску облігацій (серії А і В) за реєстраційним номером 663/2/06 від 24 жовтня 2006 року та опублікованої в офіційному виданні «Дивіденди інформ» за № 256 (592) від 25 жовтня 2006 року кожна облігація надає її власнику право отримати у власність 0,01 квадратного метра об`єкта нерухомості в результаті її погашення у відповідності до умов і строків, передбачених інформацією про емісію облігацій.
Згідно з пунктом 14.1 Інформації про емісії облігацій, дата погашення облігацій серії « В » закінчується 01 листопада 2009 року, але не раніше здачі будинку в експлуатацію.
Пунктом 14.4 цієї Інформації передбачено, що у разі, якщо власник облігацій не перерахував їх на рахунок емітента, то погашення облігацій здійснюється впродовж одного місяця з дати закінчення погашення облігацій.
З виписки  про  операції  з цінними паперами ПАТ  АБ  "Укргазбанк" "Депозитарна  установа" від 08.02.2019  вбачається,  що  08.02.2019  шляхом  проведення  операції  з цінними  паперами ОСОБА_1    розпочала  процедуру  погашення  облігацій у кількості            8 750  штук,  шляхом перерахування  їх ТОВ  "Укргаз" для подальшого  оформлення  та реєстрації  первісного права власності на  об`єкт  будівництва. 
Ухвалюючи рішення  про задоволення  позову   ТОВ  "Укргаз" про  припинення бронювання   об`єкту будівництва,   суд  першої  інстанції  виходив  з того,  що  ОСОБА_1   у зазначені   пунктом  14.1 Інформації  про  емісії  облігацій  строки  відповідні  облігації  сплачено  не  було, а  відповідно до п.  5.4 спірного  договору  у випадку  невиконання  замовником  своїх зобов`язань, передбачених  договором,  дія  договору  припиняється,  а забудовник  має право   бронювати  об`єкт будівництва  за іншим замовником.
Таким чином суд вважав,  що  позивачем  надано  належний  спосіб захисту  порушеного  права. 
Колегія суддів  не   погоджується  з  таким висновком  суду першої  інстанції  з огляду  на таке. 
Кожна  особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 цього кодексу).
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
Тобто, спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі дії мають бути ефективними, тобто призводити до того результату, на який вони спрямовані. Інакше кажучи, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду    від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 3 серпня 2022 року у справі № 910/9627/20 (пункт 8.45)).
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. При цьому визнання права у позитивному значенні (визнання існуючого права) та у негативному значенні (визнання відсутності права та відповідного йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у юридичній визначеності (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.14) та від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункти 54-56)).
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін(частини перша, друга та четверта статті 202 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Поняття правочину, різновидом якого є договір, і поняття правовідносин, різновидом яких є зобов`язання, нетотожні: правочином є дії, спрямовані на створення юридичних наслідків, а правовідносини - це урегульовані суспільні відносини, змістом яких є права й обов`язки учасників цих відносин (суб`єктів правовідносин). Договірні правовідносини виникають на підставі договору. Останній є юридичним фактом (домовленістю, взаємопов`язаними діями), із яким пов`язане виникнення зобов`язання. Отже, виникнення правовідношення, зокрема зобов`язання, не є тотожним укладенню договору, а поняття «припинення правовідношення» (як спосіб захисту цивільних прав та обов`язків, передбачений пунктом 7 частини другої статті 16 ЦК України) не є тотожним поняттю «припинення договору».
З договору можуть виникати одне або декілька зобов`язань.
Положення, зокрема, статті 16 ЦК України не передбачають способом захисту права та інтересу визнання договору припиненим, а реалізація таких способів захисту як зміна або припинення правовідношення може відбуватися шляхом розірвання договору. 
Звертаючись до суду з вимогою про припинення договору   бронювання   об`єкту будівництва, позивач прагне досягнути юридичної визначеності, тобто прагне отримати підтвердження судом, що  з 27.05.2019 - дати отримання  ОСОБА_1   коштів, сторони  втратили права та обов`язки  за  зобов`язаннями,  передбаченими договором, тобто  сторонами в повному обсязі   виконані  умови договору.       
Разом  з тим, з  виконанням  сторонами  умов договору припиняється  не сам  договір, а правовідносини за  таким договором.
Відповідно  до  вимог  статті 651  ЦК  України договір  може  бути змінено  або  розірвано  за рішенням  суду за  вимогою  однієї із сторін у разі  істотного   порушення  договору  другою  стороною  та в інших випадках,  встановлених  договором  або  законом.  Істотним є таке порушення стороною договору,  коли внаслідок  завданої  ним шкоди друга   сторона  значною  мірою   позбавляється  того,  на  що  вона  розраховувала при укладенні  договору. 
У  разі зміни договору  зобов`язання  сторін  змінюються  відповідно  до  змінених  умов  щодо  предмета,  місця, строків виконання  тощо,  а у  разі  розірвання  договору  -  зобов`язання  сторін  припиняються  (  ч.1, ч.2 ст. 652 ЦК  України). 
Тобто,  лише  внаслідок  розірвання  договору  зобов`язання  сторін, передбачені  цим договором, припиняються. 
Норми  цивільного  законодавства не  передбачають  такого  способу  захисту права та інтересу,  як визнання  в судовому  порядку   припинення  договору,  а реалізація  такого  способу  захисту , як зміна  або  припинення  правовідношення,  може відбуватися   шляхом  розірвання  договору  в судовому  порядку,  що  має  інший правовий захист. 
Враховуючи викладене,   колегія суддів  погоджується  з доводами апеляційної  скарги, що при зверненні  до  суду  ТОВ  "Укргаз" обрало  неналежний спосіб захисту своїх  прав та інтересів. 
 При цьому  обрання  позивачем  неналежного  способу  захисту своїх прав  є  самостійною  підставою  для  відмови у позові.
Звертаючись до  суду  з зустрічним позовом  про  визнання  права власності на  квартиру,  ОСОБА_1   посилалась  на те, що   станом  на  момент  розгляду справи   вона  повністю  передала  оплачений Лот  згідно  договору   купівлі-продажу облігацій №Б-328/81-06-2/2008/001 від  28.03.2008 року, при цьому  ТОВ  "Укргаз" ухиляється  від   передання  ОСОБА_1   квартири АДРЕСА_3    та не  надає  акт прийому-передачі на  цю квартиру,  відсутність якого  позбавляє   можливості зареєструвати  право  власності  на  вказане  майно у встановленому  законом   порядку. 
Відмовляючи у задоволенні  зустрічного  позову суд  першої  інстанції  виходив з того,  що ОСОБА_1   не  дотрималася строку   погашення  облігацій, який настав 02.06.2011,  і відповідно  втратила  право  на  отримання  об`єкта будівництва  у власність,  оскільки  Інформацією  про  випуск облігацій чітко визначено  закінчення  строку  погашення  облігацій, а саме до  01.11.2009,  але  не  раніше  здачі будинку  в експлуатацію. 
Колегія суддів  не  погоджується  з  висновком  суду  першої  інстанції  і в частині   підстав для  відмови в задоволенні  зустрічного позову. 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з положеннями частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Відтак, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.
Зазначений висновок висловлено Великою Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).
Судом  встановлено,  що  16  квітня  2020  року  між  ТОВ  "Укргаз" (продавець)  та ТОВ "Компанія  по  управлінню  активами "Парламент" (покупець)  укладено  договір  купівлі-продажу  квартири  АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом  Київського   міського  нотаріального  округу  Шевельовою  В. М.   (а.с.22 т.4).
  07 жовтня  2020  року  між  ТОВ "Компанія  по  управлінню  активами "Парламент" (продавец) та ОСОБА_3 (покупець) укладено  договір  купівлі-продажу  квартири  АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом  Київського   міського  нотаріального  округу  Шевельовою  В. М. Право  власності  на  вказаний об`єкт нерухомого  майна  за  новим власником зареєстровано  в Державному реєстрі  речових прав на  нерухоме майно (а.с. 212 т.3, 67 т.4).
З огляду  на  те, що позивач за зустрічним позовом  просить   визнати   право  власності на  об`єкт нерухомого майна, право власності не  яке зареєстровано  за  ОСОБА_3 , вказана  особа  не  була  залучена  до  участі в справі  в якості співвідповідача,  правові  підстави для  задоволення  вказаного  позову  відсутні. 
Оскільки   відмова в задоволенні  позову  з підстав пред`явлення вимог  до неналежного відповідача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові, доводи, викладені в апеляційній скарзі представника ОСОБА_1   , та аргументи  представника  ТОВ  "Укргаз", наведені у відзиві на апеляційну  скаргу,  не  можуть  братися судом  до  уваги. 
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно  застосовано норми матеріального права, висновки суду  не відповідають   обставинам справи,  тому рішення суду  підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в  задоволенні первісного та зустрічного  позовів. 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки  суд  апеляційної  інстанції частково  задовольняє  апеляційну  скаргу  в частині  скасування  судового  рішення  про  задоволення   позовних вимог  ТОВ  "Укргаз", з   ТОВ  «Украгаз» на  користь    ОСОБА_1 підлягають  стягненню   витрати по  сплаті судового збору  в сумі  2 067  грн ( 1378  х 150%).
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд 
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу  представника ОСОБА_1 - адвоката Величко Лариси Петрівни задовольнити частково. 
Рішення  Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2022 року скасувати. 
Ухвалити нове судове рішення. 
В  задоволенні  позову  Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз» до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про припинення договору бронювання об`єкту будівництва, зустрічного  позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз», треті особи: ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру відмовити. 
Стягнути  з Товариства  з обмеженою  відповідальністю  «Украгаз» на  користь    ОСОБА_1   витрати по  сплаті судового збору  в сумі  2 067  грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови  складено  03.02.2023.
 
Суддя - доповідач                                                                           Г. М. Кирилюк
 
Судді:                                                                                               І. М. Рейнарт  
 
                                                                                                          Т. А. Семенюк